130 
genom gneisfaltet norr om Tanaelf midt eraot mynningen 
af Puolmakjok. 
XJtsjokidalerLS gneisfalt. 
Alldenstund nagra andra undersokningar af de trakter, 
som nu aro i fraga, icke forefinnas, savidt jag har mig be- 
kant, och atminstone icke varit for mig tillgangliga, an den 
af T. Dahll upptagna forut omnamnda profilen fra Kvsenangen 
etc., sa vill jag ater hanvisa till densamma med framhal- 
lande af att der angifves for hela Tanadalen, anda fran Ka- 
rasjoks mynne och ner till Puolmak, endast „Azoisk Grund- 
fjeld u , utan nagon gruppering eller narmare beskrifning af 
de inom detta fait forekommande bergarter. I det foregaende 
har Puolmaktraktens granitmassiv redan blifvit omnamndt 
och i korthet beskrifvet; jag anser mig har ytterligare bora 
komplettera namnda profit i sa motto, att berggrunden langs 
Tanaelf vester om detta granitmassiv intill och ett stycke of- 
vanom Karasjoks mynning vidare fordelas pa tvenne latt skilj- 
bara formationer, namligen Utsjokidalens gneisfalt och den 
vesterut vidtagande granulitformationen, sasom a bifogade 
karta och profilutkast angifves. 
Inom gneisfaltet, som stracker sig langs Tanaelf 1 a 2 
mil i vester och oster fran Utsjoki mynning och soderut llings 
hela Utsjokidalen, ar den forherrskande bergarten ljusgra 
glimmergneis, hvilken hestar af hvit faltspat och gra qvarz 
i finkornig blandning, genomdragen af ytterst tunna parallelt 
liggande lameller af hvit och stundom svart glimmer. Ej 
sallan upptrader dock i lagervexling med denna en horn- 
hlendehaltig gneis, i hvilken stundom den morkgrona horn- 
hlenden och den hvita glimmern aro sa forherrskande, att 
man maste beteckna densamma som en stanglig eller flasrig 
hornblendeskiffer. Denna sistnamnda bergart har jag hi. a. 
