131 
observerat vid Veitschikjoks utflode i Tana, omkring VL 
mil nedanom Utsjoki; den forekommer derstades i lager- 
vexling med gliramergneis och hornblendegneis i serdeles 
vresiga skikt. — Utom pa sistnamnda stalle traffas horn¬ 
blendegneis, uti hvilken glimmern i storre och mindre mon 
ersiittes af hornblende, i lagervexling med glimmergneisen 
uti bergshojderna vester om Utsjoki, vid Kevujayri och 
Ischarsjok, i trakten kring Utsjoki kyrka, i Kuurunautschi 
bergshojd soder om Aimio nybyggen nara Utsjoki mynning 
m. fl. st. samt langs Tana i bergshojderna ofvanom Kavvo 
och Zoagisjalve nybyggen, resp. y 9 och »/ 4 mil vester om 
Utsjoki. Bade glimmer- och hornblendegneisen i dessa sist¬ 
namnda trakter halier sma roda och bruna granater, hvilket 
synes antyda griinsen eller ofvergangen till granulitforma- 
tionen, som harifran utbreder sig vesterut. Ehuru jag for 
de ofverliggande jordlagrens skuld pa detta ofvergangsom- 
rade icke kunnat fixera en fullkomligt bestavnd grans mellan 
dessa bergartsgrupper, har jag likval a kartan och profilen 
ansett mig bora tillnarmelsevis antyda en sadan, emedan 
bada formationerna i petrografiskt hanseende och i stort aro 
latt igenkanliga och skiljbara. 
Skiktningen inom gneisfaltet ar i allmanhet ganska viil 
utpreglad; isynnerhet visar sig glimmergneisen i bergshoj¬ 
derna oster om Utsjokidalen ofta serdeles tunnskiffrig, och 
da skiffrigheten har, sasom i allmanhet hos gneisarterna, sam- 
manfaller med skiktningen, framtrader denna senare sa myc- 
ket tydligare. Skiktenas strykning ar inom hela omradet tem- 
ligen lconstant nord-sydlig med obetydliga afvikningar at ena 
eller andra sidan fran den magnetiska meridianen; och afven 
lagrens stupning varierar blott salunda, att den langst i oster 
ar lodrat eller faller in mot vester, i Veitschikjokdalen visar 
S1 g synklinal men derifran nagra verst vesterut slar ofver 
