139 
Granuliten ar som bekant en foga allman bergart. I storre 
utbredning har den hittills blifvit patraffad endast i Sachsen 
och Vogeserna; underordnade partier af densamma aro obser- 
verade flerstades i Osterikiska staterna, i Bayern, i N. Amerika 
o. s. v. Redan genom sin tillvara erbjuder saledes den lappska 
granulitformationen ett stort intresse, men detta forhojes i ej 
ringa mon af den anmarkningsvardt vidstrackta utbredning, 
som densamma visar sig ega i dessa nordliga trakter af vart 
land. Tager man hansyn till, hvad i det foregaende redan 
blifvit framhallet, att granuliten upptrader i ett 3 a 4 mil 
bredt balte langs Tana, att den soderut blifvit observerad 
langs Kiellajokka ooh i Muotkatunturi fjallliojderna, vidare 
langs Yaskojoki ock kring Muddusjayri samt langs hela Lem- 
menjoki och kring Paadarjayri anda till trakterna vester om 
Enare kyrka, att den utbreder sig i ett 7 a 8 mil bredt 
fait langs mellersta ocli nedre loppet af Ivalo anda ut pa 
holmarne i sydvestra andan af Inari sjo, och slutligen att den 
iinnu patraffas derifran allt vidare soderut 2 a 3 mil uti Rau- 
tustunturi Ijallstrackningen — sa kan man icke gerna hysa 
•tvifvel om, att granuliten utbreder sig inom hela detta fait, 
sasom a den bifogade kartan blifvit antydt, uti ett Here mil 
bredt i nordnordvest-sydsydostlig riktning strykande bag- 
formigt balte, af langt storre ytvidd an nagot annat hittills 
kandt granulitomrade, och salunda intager ett serdeles bety- 
dande rum inom grundfjallet uti Finska Lappmarken. Och 
i detta hanseende bestyrkes man yttermera och i hogst vii- 
sentlig mon, da man tager i betraktande den lappska gra- 
nulitformationens stratifikations forhallanden. 
Harvid bor da i triimsta rummet anmarkas att granu- 
liten inom Finska Lappmarken i allmanhet visar en serdeles 
tydlig och val utbildad skiktning, fornamligast hos de ty- 
piska och glimmerhaltiga varieteterna, men afven hos den 
