150 
grander delas afven af v. Lasaulx 34 ), Scheerer 35 ) och Wiik 36 ). 
Harvid bor anmarkas att Scheerer 37 ) betraktar granuliten 
sasom en genom omsmaltning anyo eruptiv vorden gneis. — 
B. v. Cotta 38 ) synes icke dela Naumanns asigt om granuli- 
tens eruptiva natur och icke heller Credner 39 ). Bland andra 
som halla den sachsiska granuliten for en metamorfisk berg- 
art ma liar anforas Stelzner 40 ), som sager sig hafva borjat 
sina under 3 ar fortsatta undersokningar af granulitforma- 
tionen i ofvertygelse enligt Naumann om dess eruptiva natur, 
men slutligen funnit sig foranlaten att franga detta betrak- 
telsesatt. Slutligen synes v. Ilochstetter 41 ) anse granuliten 
som hvarken eruptiv eller metamorfisk, utan sasom en sam- 
tidigt med tillgransande gneisformationer i sitt narvarande 
skick ursprungligen tillkommen bildnjng, hvilken, der den 
framtrader i storre gebit, utgor en genom substansernas inre 
olikhet foranledd koncentrationsmassa af mer eller mindre 
regelbunden ellipsoidform. 
31 ) v. Lasaulx: Beitrage z. Miliromiiicralogie, Pogg. Ann. 1872 
CXLVII (223), sid. 148 o. If. 
35 ) Th. Scheerer: fib. d.. Genesis d. Granulite. N. Jahrb. f. Min. 
Jahrg. 1873. sid. 673 o. ff. 
3G ) P. J. Wiik: Iakttagelser under en geolog. resa i Tyrolen oeh 
Schweiz. Acta Soc. Scient. Fennicae 1873. Tom. X. pag. 349. 
37 ) Th. Scheerer: anf. st sid. 690. 
38 ) B. v. Cotta: anf. st. sid. 167. 
39 ) H. Credner: anf. st. sid. 271. 
10 ) A. Stelzner: Unters. im Gebiete d. sachs. Granulitgebirges. 
N. Jahrb. f. Min. Jahrg. 1871. sid. 244 o. ff. samt N. Jahrb. f. Min. 
Jahrg. 1873. sid. 744. 
4I ) F. v. Hochstetter: geognost. Studien aus d. Bohmer Walde. 
(Jahrb. d. geol. Reichsanst. 1854. V) ref. uti N. Jahrb. f. Min. Jahrg. 
1856. sid. 72 o. ff. 
