163 
ningsriktningar, hvilket harror deraf, att dioritskiffern uti 
kretsformiga mantlar omsluter smarre granithymplar, livilka 
sa att saga dyka upp ur densamma. Jag erinrar mig icke, 
att nagonstades forut hafva sett derma foreteelse sa val ut- 
vecklad inom ett sa inskrankt omrade: granithymplarne 
aro stundom ej mer an 60 a 80 t'ot i diameter och de om- 
slutande skifferbaddarne ligga ofta blottade i bagar, som i 
langd nastan narma sig en halfcirkel. Kring randen at' en 
sadan granithympel bar jag salunda fran nordost medsols 
funnit skiktenas strykning ofverga fran N 65" V. till N_S. 
och vidare till N 50° 0. med 10° a 30° fall mot reap. NNO., 
0. och SO.; och pa norra sidan kring en annan hympel 
turn nordvest medsols foljande stryknings forhallanden, naml. 
N 40" O., 6—V., N 50° V. med 20° a 35° stupning mot resp. 
-NV., N. och NO. — Graniten ar ljusgra, nastan hvit eller 
ock ljusrod, smakornig samt bestar af hvit eller rodaktig falt- 
spat och ljusgra eller stundom gulaktig qvarz med sparsamt 
mstrodda sma svarta glimmerfjall; blott ytterst sallan finner 
man a de glansande faltspatsytorna den for plagioklaserna 
betecknande tvillingsstreckuingen. 
Nedanom Luppolampi omgifves Yaskojoki af vidstrackta 
grusfalt, livarur blott har och der uppsticka smarre berg- 
klackar, hvilka besta af tunnskiktad dioritskiffer i lagervex- 
Img med en ljusgra medelkornig och hornblendehaltig gneis; 
skiktenas stryku. N 10° V., med 50° fall mot 0. 
Ett stycke lagre ner, vidpass 70 verst ofvanom Vasko- 
jokis mynne, vidtaga bergshojder, som sedan fortlopa pa 
^ada sidor anda ned till Yaskojarvi och ofta stupa tvarbrant 
ner vid elfvens strander. Under denna stracka ar dioritskif- 
lern alltvidare radande; med densamma lagervexlar dock har 
0c h der en tunnskitfrig morkgra hornblendehaltig gneis, som 
“inehaller gnistor och korn af jernkis. Afven traffas har 
