166 
som lagervexlar med finkornig ljusrod, stundom nagot horn- 
blendehaltig lagergranit med parallelipipedisk forklyftning; 
strykningen varierar nagot: N 20° a 40° V. med 35° & 70° 
fall mot NO. 
Nagra verst lagre ner traffas ater finkornig morkgra 
gneis, som innehaller nagot hornblende och sma granater; 
strykningen N 45° V. med 45° a 60° stupning mot NO. 
Derpa vidtaga flacka grusfalt langs elfvens strander, 
sa att fast berg framtrader forst vid Louhenkoski, 9 verst 
ofvanom mynningen, har tinner man hornblendeskiffer med 
sma granater och litet faltspat, dels tunnskiffrig dels i mag- 
tigare bankar med oregelbunden forklyftning; strykningen 
N 70° V., stupn. 45° a 60° mot NNO. 
Sedan anstar finkornig mork, nagot hornblendehaltig 
gneis 1 verst lagre ned; den bestar eljes af hvit plagioklastisk 
faltspat, svart glimmer och gra qvarz; strykn. N 55° V. med 
25° fall mot NO. 
Med denna och hornblendeskiffer lagervexlar sedan langs 
Repojoki en ljusrod, smakornig granit, som ligger i tjocka 
bankar och bestar af rod ortoklas, hvit plagioklas, gra qvarz 
och fiua strirnmor af svart glimmer saint slutligen gnistor och 
korn af jernkis. 
Slutligen, 2 a 3 verst ofvanom elfvens utflode uti Ivalo, 
anstar smakornig dioritskiffer med roda granater; den for- 
klyftas i regelbundna plattor och parallelipipedor saint hyser 
der och hvar urskiljningar af hvit och gulaktig qvarzit; skik- 
tenas strykning ar N 60° V. med 30° a 50° fall mot NNO. 
Eudast grusfalt omgifva Repojoki sedermera iinda till 
dess mynning. 
Ivalodalen. Niirmast soderom kiillorna till Ivalojoki 
hojer sig Korsatunturi, hvars langsta strackning gar i nord- 
sydlig riktning och som bestar af tvenne kala, vidpass dOCf 
