169 
Yid Helkisuanto, 67 verst ofvanom Knltala, anstar ljus- 
rod, strimmig, felsitartad granit med oregelbunden forklyft- 
ning; den bestar viisentligen af en hvit plagioklastisk och 
en rod ortoklastisk faltspat samt glasig qvarz. De tunna 
qvarzlamellernas och strodda glimmerfjallens planparallela 
lage meddelar bergarten ett strimmigt utseende; sma bruna 
granater Annas sparsamt instrodda uti densamma. — En 
verst lagre ner traffas ater finkornig mork hornblendeskiffer 
som mellanlagras af felsitartade granitbankar af nyssnamnda 
beskaffenhet afvensom af storre och mindre qvarzitlager- 
kortlar; den felsitartade graniten ar harstades afven serdeles 
qvarzrik. Skiffern stryker N 60° V. med 30° fall mot NO. — 
Hornblende- och dioritskiffer upptrada alltvidare nedat langs 
Helkisuanto, i lagervexling med qvarzrik, gra, medelkornig 
glimmergneis samt qvarzitkortlar; 64 verst ofvanom Kultala 
stryker hornblendeskiffern N 75° V. och stupar 30° mot NNO. 
— Tva verst liigre ned ar hornblendeskiffern serdeles tunn- 
skiktad och stundom vackert vagbojd samt innehaller strodda 
sma bruna granater och nagot faltspat; den utgor alltsa at- 
minstone delvis dioritskiffer. Till foljd af skiktenas vresighet 
varierar strykningen: N 30° a 60° V. med 20° a 30° fall 
mot NO. 
Nagot lagre ned vid Saarikoski, ornkring 61 verst of¬ 
vanom Kultala, traffas deremot ljus nastan hvit, strimmig 
granit och rodaktig felsitgranit i svafvande bankar, som 
skjuta in svagt mot N. och NO.; forklyftningen ar oregel- 
bunden. Den ljusa graniten bestar af hvit ortoklas och gra 
qvarz, hvilken sistnamnda bestandsdel ligger fordelad i plan¬ 
parallela lameller, hvarigenom bergarten erhaller ett strim- 
J *dgt utseende, som nastan ofvergar till skiffrig textur, da 
de strodda fjallen af svart glimmer dertill afven samlat sig 
till strimmor i samma plan. Den felsitartade bergarten ut- 
