193 
formiga sadana af anda till 2' a 3' i diameter; dessa bilda da 
lagre baddar vid forsarne och langs elfstranderna, der var- 
flodena bortsvammat de mindre rullstenarne och det finare 
gruset sasom t. ex. nedanom och vid Ylikongas i Tanadalen, 
langs norra stranden af Ritakoski uti Ivalo o. s. v. 
Lerlager har jag aldrig observerat i de hogre belagna 
bankarne, ehuru sandbaddarne pa ett och annat stalle nagon 
gang befunnits innehalla finare slam. Langs Tanaelf patraffas 
lera ej hogre an till trakterna 1 a 2 mil nedanom mynningen 
af Utsjoki; derifran anda ned till Puolmak fann jag pa at- 
skilliga stallen langs elfstranderna ett tunt lager af skiktad 
lera. Uti Ivalodalen ater forekommer leran ej hogre upp 
an i trakten vid Tormanen hemman, som ligger omkr. 550' 
ofver Ishafvet; i Tanadalen gar leran ej hogre an till 150' 
ofver samma haf. Huruvida dessa lerlager aro af marint 
ursprung eller afsatt sig i soft vatten ar tillsvidare outredt 
och torde val knappast med visshet kunna afgoras utan fynd 
af molluskskal i desamma. — Imellertid ar det anmark- 
ningsvardt att leran ar en sa rar vara inom dessa omraden. 
Orsaken hartill torde i vasentlig mon vara den, att bergen i 
dessa nordliga delar af vart land hufvudsakligen sondergrusas 
Pa mekanisk vag, genom det i stenens sprickor insipprade 
vattnets frysning, men deremot aro i hogst ringa grad ut- 
satta for den egentliga kemiska sondervittringen, genom 
hvilken lerorna alstras. Detta bevisas bl. a. af fjallbackarnes 
0c h kallornas friska, kristallklara vatten, som for de vanliga 
reagentierna visar sig vara nara nog kemiskt rent, hvilket 
torde harrora fornamligast af omradets totala brist pa kalk- 
sten eller kalkrikare bergarter i allmanhet afvensom deraf, 
a tt den vegetabiliska formultningsprocessen for den laga 
tempera tuens skuld forloper ytterst langsamt. 
13 
