201 
dragelse, som losryckte, bortforde och tillrundade den ofant- 
liga massan af rullstenar, sanit, jamte urskoljdt grus, sma- 
ningom aflagrade dem i vissa djupare vattenrannor eller flod- 
dalar, der narvarande tiders strommar annu framflyta, ge- 
nomskarande asarnes bankar. — Af deras form och rundade r 
nastan polerade ytbeskaffenhet torde kunna med visshet slu- 
tas, att de (rullstenarne) langliga tider rullat af och an uti 
ett magtigt vatten, samt att vattenstrommar bortfort och sar- 
skildt aflagrat gruset och sanden.“ Han tillagger derefter:. 
„Ehuru jag icke ar i stand anfora ett enda faktum, att denna 
afsattning skedt utur hafvet, ar jag dock fullt forvissad, att 
endast hafsvagor och hafsstromningar formatt framkalla dessa 
magtiga phenomener och tilldana dess material. Att under 
denna tid rullstensbankarne afsatte sig pa bottnen af ett djupt 
vatten ar tydligt af dessa lagers lage ofver hoga bergkam- 
mar och dess reguliara lagring uti tydliga, om ock grofva 
skikter.“ — I en senare af handling synes dock v. Post 72 ),, 
om jag riitt uppfattat hans mening, vilja harmed pa satt och 
vis kombinera Kjerulfs asigt salunda, att han anser rullstens- 
Baaterialet som aldre i Skandinaviens fjalltrakter bildade 
strandbankar och daldaflagringar, hvilket sedan, nar glacie- 
re r bildades, i form af midtelmoraner nedfordes och, da gla- 
ciererna ater drogo sig tillbaka, efterlemnades som asar,. 
bvilka yttermera ordnades och upplagrades af glacierens och 
hafvets strommar. 
Pa grund af gjorda iakttagelser a Spetsbergen uttalar 
S1 g Torell 73 ) om asbildningen salunda: „ Asarnes lagrings- 
n ) H. v. Post: Glaoierlager vid Strcikarr i Soderinanland, blottade 
V1( l genomgrafningen for Vestra Jernvagen (Ofvers. af Vet. Akad. Porh. 
18 62. sid. 358, 359. — Stockholm 1863). 
73 l 0. Torell: Bidr. till Spitsbergens molluskfauna jemte en all- 
^an ofversigt af arktiska regionens naturforhallanden och forntida ut~ 
bredning. I. Stockholm, 1859. sid. 97. 
