218 
van blifvit antydt i fraga ora dalarna. — Landet sjonk, Ma- 
larebassinens utlopp mot oster blef fritt, hafvet brot der in, 
bortforde efter hand slamtacket och lemnade endast qvar 
gruset i de gamla strombaddarna i form af langstrackta grund- 
ref. Sjunkningen fortgick, vattnet blef djupare och glacial- 
leran afsattes. Klimatet blef mildare, ishafsfaunan eftertrad- 
<des af ostersjofaunan, landet borjade ater boja sig. Asarne 
kommo efter hand upp mot hafsytan, vagorna kringbrusade 
dem, omordnade deras yttre delar, uppkastade nya lager af 
sand och bildade det mantelformade tiicke, som nil sa ofta 
ses pa Malaredalens asar. “ 
1 det foregaende har jag sa temligen utforligt refere- 
rat de olika asigterna ora asarnes uppkomst, eniir denna 
fraga hos oss borde vara af nog allmant intresse, da asbild- 
ningarne afven inom Finland intaga ett mycket framstaende 
rum, ehuru kannedomen om dem annu ar ytterst inskrankt. 
— Hvad betriiffar asbildningarne uti Lappmarkens elfdalar, 
sa har jag visserligen icke egnat dem nagon omfattande de- 
taljundersokning, men likval samlat atskilliga iakttagelser, 
som ofverensstamma med hvad man anf'ort om Sveriges as- 
bildningar, foretradesvis inom tydligt markerade dalgangar. 
I det foregaende har jag redan papekat, att de lappska asarne 
iifverst besta af rullstensgrus och derunder, sa langt de blif¬ 
vit genomskurna, af skiktad sand. Vidare har jag framhal- 
lit, att rullstensgrusbaddarne derstades ofta aro aflagrade i 
terrassformigt uppstigande afsatser pa dalarnes sidor; harvid 
bor dock tillaggas att man vanligen a dessa afsatser fran ett 
jamforelsevis horizontelt plan uppstiger pa en mer och mindre 
brant sluttning till det foljande horizontalplanet o. s. v.; men 
att dessa terrasser stundom afven bilda tydliga parallelt lb- 
