225 
kan man dock icke sluta till nagot medeltal af inkomster fran 
samtliga vaskerier, emedan en mangd dagsverken, som i 
journalerna icke upptagas, atgatt till forberedande arbeten, 
sasom signing af braden till vaskrannor, uppforande af bo¬ 
lder o. s. v. — Ofverhufvud kan man likval antaga att 
halfva antalet vaskerier gifvit ganska god nettobehallning, 
att en fjerdedel af dem gifvit blott ersattning for nedlagda 
kostnader och den andra fjerdedelen slutligen lemnat forlust, 
hvarom de af hrr A. F. Thoreld och K. A. Moberg lemnade 
berattelserna gifva narmare upplysning. 
A myntverket bar vaskguldet blifvit nedsmalt uti gra- 
fitdeglar under tillsats af salpeter, borax, soda o. s. v. och 
proberingen bar utforts pa vanligt satt genom afdrifning a 
kapell med bly samt silfrets afskedning medels salpetersyra 
9-f olika styrka. Resultaten haraf finnas angifna uti den bi- 
fogade tabellen, hvaraf ses att plansarnas medelhalt befun- 
D its vara 
94,oo p% guld 
5,25 „ silfver. 
Ivaloguldets finbalt uppgar saledes till nagot mer an 
22 1 /g karater. 
Hvad slutligen betraffar den ur teoretisk synpunkt sa 
ln tressanta och i praktiskt hanseende mojligen afven bety- 
c lelsefulla fragan om guldets ursprungsklyft och denned sarn- 
'"anbiingande forhallanden inom Finska Lappmarken och Nor- 
Finmarken, sa bar T. Dahll 90 ) redan uttalat sig barom 
Pa ett ganska bestamdt satt, i enlighet med den temligen 
a llmanna asigten, att de malmforande gangarna ocb lagren 
anligen uppna sin mest rikhaltiga utveckling langs gran- 
Serna mellan skiktade och eruptiva bergsformationer, till 
no ) Tellef Dahll: Om guldet i Finmarken *c. C-hristiania „Mor- 
Senbladot“ N:o 253 for den 13 Septemb. 13G7. 
15 
