240 
rapakivi cleri, att orthoklaskristallerna aro tvillingar, da de 
deremot i den sistnamnda mestadels aro enkla. 
Yid Imatra ar den radande bergarten en rod granit, 
men af mangfaldigt olika utseende. Den ar dels grofkris- 
tallinisk, pegmatitartad, och utan skiffrighet, dels granulit — 
ja till och med gneisartad, i det att den grofkristalliniska 
strukturen blir mer och mer finkornig och tillika skiffrig 
eller flasrig, hufvudsakligen genorn glimmerns tilltagande, 
t. e. d. afven genom den i rod pyrargillit (Kutorga 1. c. 
p. 265) samt glimmer rnetamorfoserade cordieritens afskil- 
jande i flasor eller skifvor, hvarigenom bergarten far en stor 
likhet med gneisgraniten pa de s. k. Rodbergen vid Helsing¬ 
fors. Kutorga betecknar denna pyrargillithaltiga bergart sa- 
som gneis, ehuru han dock i den upptagna profilen gor be- 
stamd skilnad mellan granit, som intar den ofvervagande de- 
len af terrangen vid Imatra samt gneisen, som deri ar in- 
liigrad. Att den roda pyrargillithaltiga bergarten vid Imatra 
verkligen maste betraktas sasom gneisgranit adagalagges af 
dess omarkliga ofvergang i pegmatit och franvaron af en 
verklig skiktning analog med gneisens. Skiktningen ar nam- 
ligen har blott skenbar, harrorande af en forklyftning paral- 
lelt med och afven vinkelratt mot skiffringen. — Pusirevsky 
betecknar afvenledes denna gneisgranit sasom tl rbd gneis" i 
motsats till den egentliga oiler „gra gneisen." De analyser 
af rod gneis fran Siitola samt gra gneis fran Sordavala, som 
af honom (1. c. p. 70 f.) meddelas, ofverensstamma med 
Scheerers analyser af rod och gra gneis fran Erzgebirge och 
bekrafta salunda den af mig (Forsok till framstallning af 
Helsingfors-traktens ’gneis- och granitform, 1866, p. 20) ut- 
talade formodan om likheten mellan namnda bildningar i 
Sachsen och de i Skandinavien och Finland forekommande. 
En verklig gneis forekommer afven vid Imatra, skiljbar 
