247 
uit i de ostra trakterna. Enl. Sobolevski antraffas bar till 
oeh med gneis med nastan horizontela skikter (Holmberg 
1. c. p. 231). 
Bergen i trakten af Sordavala utgoras hufvudsakligen af 
morka hornblendehaltiga bergarter, omvexlande med roda 
mer eller mindre faltspatsrika. De forra aro dels mera skiff- 
riga, hornblendegneis ocb skiffer, dels mindre skiffriga eller 
massformiga, hornblendefels oeh syenitgranit. De sednare 
iiro likaledes antingen skiffriga eller korniga, ocb kunna dels 
betecknas sasom fdltspatshaltig qvarzit dels sasom felsitgneis 
(halleflinta) dels sasom en verklig, ehuru mer eller mindre 
skiffrig granit. "Underordnadt upptrada qvarzit , lerglimmer- 
skiffer, stundom utbildad sasom fliickskiffer genom staurolit- 
artade konkretioner, samt stralstenskiffer ofvergaende i kalk- 
sten ofta tat och marmorlik samt mer eller mindre skiffrig 
och innehallande phlogopit samt chiastolitartadt utbildade 
andalusitkristaller, analoga med de i skift'ern i Kalvola fore- 
kommande, ocb hvilka genom sin langstrackta at ena sidan 
afsmalnande form fa en frappant likhet med orthoceratitskal. 
Dessa for den aldre gneisformationen delvis frammande berg¬ 
arter och annu mer de deri iuneslutna accessoriska minera- 
lierna utvisa, att den primitiva formationen vid Sordavala 
bor fordelas i tvenne grupper, en aldre och en yngre. 
Profilen fig. 1 torde kunna tjena till att ungefar antyda 
det forballande, hvari dessa bildningars resp. bergarter sta 
till hvarandra. Det ar att formoda, att detta skiktsystem, 
bestaende hufvudsakligen af omvexlande glimmer- och horn¬ 
blendegneis samt skiffer, ursprungligeu varit utbredt ofver 
den aldre gneisgraniten, som delvis trader i dagen NO om 
staden, men blifvit upprest, bojdt och sammanpressadt af 
granit och syenitgranit, hvilka dels i form af gangar upp- 
skjuta bland skikterna, dels forekomma i storre massor, bland 
