258 
vannamnda eruptiverna till de vester om dem forekommande 
skifferbildningarna. 
I Iidensalmi socken forekommer vid vagen mellan Ii- 
densalmi kyrka och Ryhalanmaki afvenledes granit , omvex- 
lar.de med syenitgranit , pa sina stallen afven diorit, hvilken 
sednare ar dels mork dels ljusare gron. Sasom ofta forhal- 
landet ar i terranger, der granit och syenit omvexla med 
hvarandra t. ex. i Langelmaki, ar afven den ifragavarande 
granit-syenit-dioritterrangen ganska kuperad. Emot dessa 
eruptiver svara tvenne metamorfiska bildningar glimmer- och 
hornblendegneis med vanligen ONO-lig strykning och 50°— 
60° lutning mot NNV; narmast staden ar dock strykningen 
VNV och vid Vianto kanal, — der afvenledes glimmer- och 
hornblendegneis omvexla genomdragna af pegmatit —, NV-lig. 
Yid vagen mellan Yianto och Tuovilanlaks synes f'orst 
en syenit, derefter vid ung. halfva vagen en gvcmitcivt mod 
grofkornig, porfyrartad struktur erinrande om rapakivi. Vid 
Tuovilanlaks forekommer afven en porfyrartad granit, delvis 
skiffrig och protoginartad, vanligen rodaktig, stundom afven 
hvit, innehallande brottstycken af glimmer- och hornblende¬ 
gneis. Skiffringsriktningen ar NY med 60° lutning mot SV. 
Denna gneisartade granit upptrader pa ostra sidan af den 
langa och smala vik, som i NV-lig riktning utgar fran Maa- 
ninganjarvi samt fortsattes genom en dald med stallvis ganska 
hoga bergvaggar. Den vestra sidan af denna dalsankning 
bestar deremot, atminstone till en del, af glimmer- och horn¬ 
blendegneis med pegmatitgangar och ofta impregnerad med 
mer eller mindre chlorit, Denna chlorit harstammar tydligen 
fran hornblendet, och orsaken till metamorfosen ar val huf- 
vndsakligen att soka i terrangforhallandena, i det att chlo- 
riten foretriidesvis forekommer pa dalvaggarna, der bergar- 
ten varit mera utsatt for dagvattnets inverkan an pa sjeltva 
