276 
tydligt skiffrig i allmanhet med NNO-lig riktning (N 30° 0) 
samt omkr. 60° lutning mot NY. Den innesluter storre och 
mindre brottstycken af gneis, val skilda fran granitmassan, 
och genomdrages af pegmatitgangar, hvilka sednare atven 
upptrada i gneisen vid Nyslott utmarkande sig liar for sin 
halt af rosenqvarz stundom turmalin afvensom, sasom fallet 
ar straxt lister om staden, cordierit, impregnerad med kis, 
samt derjemte ett hvitt straligt glas-fettglansande mineral, 
som smalter for blasroret och af koboltsolution fargas blatt, 
saledes tvifvelsutan skapolit. 
Den yngre bildningen adagalagger sitt sedimentlira ur- 
sprung annu tydligare an den aldre, och utmarker sig fram- 
for denna genom sin stora kalkbalt. Under det att den undre 
formationen kan tankas hafva ledt sitt ursprung fran en sand- 
stens och skifferformation, sa har den ofre salunda enl. all 
sannolikhet uppkommit genom metamorfos af en mergel och 
kalkstensbildning; och den primitiva formationen vid Nyslott 
kan saledes afven i petrografiskt hanseende paralleliseras med 
Bohmens silurformation. Kalkstenen forekommer isynnerhet 
vid ostra andan af staden i form af storre och mindre lager 
och stockar, stundom afsmalnande till fina drummer och om- 
vexlar dels med mork hornblendeskiffer dels med ljusgron 
pyroxenit. Den forra bergarten ar i allmanhet ofvervagande 
ofver den sednare, i det att pyroxenen vanligen blott fore¬ 
kommer i de storre eller mindre ellipsoidiska konkretioner, 
som inneslutas i hornblendeskiffern. Dessa konkretioner aro 
vasendtligen olika de ofvanfor namnda i glimmergneisen fore- 
kommande. De hafva en regelbunden, langstriickt ellipsoi- 
disk, mer eller mindre platt-tryckt gestalt, samt forena sig 
stundom till sammanhangande smala skikter. De besta van- 
ligtvis af olika lager, hvilka aro tydligt skilda fran hvarandra 
t. f. af den olika forvittringsgraden, som ater beror af den 
