278 
hvilkas omsesidiga inverkan de mojligen kunna tankas hafva 
uppkommit. Detta ar fallet vid ostra sidan af staden, der 
pegmatitgangar uppskjuta i en gra kalksten narmast omgif- 
ven af pyroxen eller ainfibolhaltiga bildningar af ganska olik- 
formigt utseende. Hufvudbestandsdelen ar stralformig och 
morkgron till fargen saint snarlik det vid Sandhamn niira 
Helsingfors *) forekommande och enl. analysen hypersthen- 
artade mineralet (F. Wiik; Bidrag till Hesingforstraktens min., 
p. 18). Den atfoljes vid Nyslott af graft, som i form af fina 
fjall ar fordelad inellari de tradiga individerna. — Anmarkas 
kan i sammanhang harmed, att en median silur. skiffern och 
sandstenen vid Kuchelbad nara Frag inlagrad gronsten afven- 
ledes foreter ett hyperitartadt utseende. Saledes visar sig 
afven i detta afseende en analogi mellan den primitiva (lau- 
rentiska) bassinen vid Nyslott och den siluriska vid Prag. 
Det ina blifva framtida undersokningar ofverlemnadt att 
vidare fullfolja utstrackningen af denna sa intressauta primi¬ 
tiva bassin mot norr. Mojligt sir, att den stracker sig rundt- 
omkring Haapavesi. Sodra delen af Haukivesi synes namli- 
gen hufvudsakligen utgoras af gra gneis; men da man far 
osterut ofver Enovesi, Pyyvesi och Orihvesi synas mest gra- 
nitklippor anda tills innemot S:t Michels lanegrahs, hvaref- 
*) Afven har (pa Degero) forekomma pyroxeuhaltiga bergarter i 
forening med kalksten och granit. Dock kunna de ieke betraktas an- 
norlunda an sasom eruptiva (P. J. W. Porsok till framstallning af Hel- 
singforstraktens gneis- och granitform, p. 45). — Nekas kan icke, att af¬ 
ven hyperiten vid Nyslott enklast forklaras sasom eruptiv. Skulle dock 
ofvannamnda formodan om dess t. e. d. metamorfiska natur besanna sig, 
sa skulle saledes till de tvenne mot granit och syenit svarande glimmer- 
och hornblendegneisarterna komma annu en tredje, en hyperitartad gneis, 
som dock t. f. af sitt inskrankta upptradande ar af vida rnindre bety- 
delse an dessa. 
