23 
# 
var steril, men ej sämre utvecklad, än den plägar vara 
på sina egentliga växtlokaler. 
Lecidea neglecta bildar genom sitt förekomstsätt öf- 
vergången till några lafvar, som här formera små talrika 
kolonier, under hvilka vanligen några sand- eller jord¬ 
partiklar voro samlade. De bruka visserligen kunna växa 
på trä — specielt Cladonierna på murkna stubbar, — men, 
då de vanligen karakterisera vegetationen på klippor, 
der de dock sällan förekomma på sjelfva hällen, utan 
på ruttnande mossa och små jordanhopningar i skref- 
vor, bidraga de ännu mer att gifva takets växtlighet 
en för ”lignum” främmande habitus. De äro: 
Stereocaulon paschale Cladonia deformis 
Cladonia uncialis „ gracilis 
Cladonia pyxidata. 
Intressant var att se, hur äfven spikhufvudena *) 
i taket blifvit klädda af lafvar. De voro öfverdragna 
af ett sammanhängande Heddet um purum 11 en miniature 
bestående af 
Stereocaulon paschale Lecanora cinerea, 
Physcia sp. Lecidea fuscoatra a fumosa 
Lecanora varia ß polytropa Phizoearpon geographicum. 
På ett annat ställe i landskapet, vid Lidens gamla 
kyrka finnes på dess af åldriga spån täckta portal en 
*) Det kan mer än en gång synas besynnerligt, huru lafvarne 
förmå slå sig ner på, som det tyckes, de mest ogästvänliga föremål. 
Särdeles intressant i detta hänseende är den sammanställning af 
f 
egendomliga slag af substrat, som O. J. Richard gjort i sin ”Etude 
sur les substratums des Lichens” (Actes de la Société Linnéenne 
de Bordeaux Tom. XXXYII 1883). Der upptagas äfven flere lafvar, 
som anträffats på jern. Bland andra egendomliga substrat märkes 
glas. De i det nämda arbetet förekommande uppgifterna härstam¬ 
ma i allmänhet från Frankrike och (genom Arnold) från Tyrolen. 
För Skandinavien lemnas om dessa tvänne substrat inga uppgifter. 
Elias Fries nämner (1. c. pag. LXXXIY), att på både jern och 
glas i Falsterbo kyrka finnes lafvegetation, och af Phycia cæsia 
hittade jag 1884 i Slottsträdgården i Örebro på gammalt glas ett 
exemplar, mätande 21 x 19 mm. 
