32 
ögat, och en någorlunda säker bestämning af arterna 
är möjlig, tyckes efter min härvidlag dock mycket otill¬ 
räckliga erfarenhet skilnaden livad arterna angår, mel¬ 
lan denna koloni och den formation, som man genom 
analogi-slut vet härur skola utveckla sig, ej vara stor. 
Skulle denna relation vid fortsatta undersökningar visa 
sig konstant, talar detta i hög grad för den uppfattning, 
som jag i det föregående velat antyda, att lafvegeta¬ 
tionen på ett visst substrat närmast är beroende på de 
omständigheter, under hvilka här de olika lafarternas 
groning försiggår. Såsom mycket antagligt har jag 
sökt framställa, att substratets direkta inflytande under 
denna tid ej kan hafva stort mera betydelse för laf- 
varne än under ett mera framskridet stadium *) ; och då 
synes, om man får döma efter de fakta som meddelats 
de ofta kunna ställa sig rätt oberoende af detta infly¬ 
tande. Den naturliga konsekvensen häraf blir att an¬ 
taga tillvaron af storartade härjningar, som antingen 
andra organismer, några för vissa lafvar skadliga äm¬ 
nen eller väderleksföreteelser anställa bland de mycket 
unga individ, som troligen af en mängd arter söka få 
plats på hvarje underlag. Om inverkan af temperatur, 
fuktighet o. s. v. på groningen i naturen, är man ännu 
alldeles urståndsatt att döma. Möjligheten af en till¬ 
varo af på vissa arter skadligt inverkande ämnen har 
jag förut antydningsvis framhållit. Utom harzerna 
kunde ju i analogi med hvad man känner om högre 
1 ) De fakta, hvarpå jag egentligen stödt detta antagande, äro 
de gjorda kultnrförsöken och den histologiska byggnaden af sore- 
dier och ascosporer. Samma histologiska egendomligjtieter, som ut¬ 
märka soredierna finnas hos propagula. Pycnoconidier och de 
små ascosporer, som vissa arter ega, kunna dock ej som de större 
ascosporerna hysa någon nämvärd mängd af upplagsnäring. De¬ 
ras massvisa utbildning torde dock i någon mån ersätta denna 
brist; vidare förekommer spridning med pycnoconidier såvida 
man såsom sådana endast erkänner de ”spermatier”, hvilka man 
direkt påvisat kunna gro, blott hos ett fåtal former. Jmfr. Möl¬ 
ler 1. c.! 
