33 
växter t. ex. sphagnacéerna, ~kalk framhållas såsom skad¬ 
lig för vissa kisel bergartslafvar såväl under dess gro¬ 
ning som under ett mera framskridet stadium. Af un¬ 
der groningen härjande organismer känner man åtmin¬ 
stone en stor grupp: svamparne. 
Naturligtvis vill jag ej med det nyss anförda hafva 
sagt, att lafformationernas rensning och utveckling af- 
stannat med bildningen af en någorlunda täckande 
koloni. Tvärtom tror jag, om också lejonparten af den 
utgallring, som hos de af högre växter sammansatta 
formationerna faller efter koloni-stadiet, för lafforma- 
tionerna enligt min åsigt eger rum redan i dess första 
skeden, att äfven här ganska komplicerade formations¬ 
serier följa. Försvinnandet och tillkomsten af nya arter 
kunna dock icke blifva så stora, men förtjena i hög 
grad att närmare studeras äfven för frågan om lafvarnes 
fördelning på olika underlag, betraktad i och för sig. 
Helt säkert skall det visa sig, att äfven formatio¬ 
nernas utvecklingshistoria direkt påverkar denna för¬ 
delning. Får man sedan vid fullföljandet af en sådan 
växtfysiognomisk metod fram t. ex. några väsentliga 
olikheter i de gonidiebildande algernas utbredning i 
naturen, en sak som för spridningen af de lafvar, som 
hufvudsakligen föröka sig genom sporer, naturligtvis 
är af allra största vigt, torde i förening med hvad förut 
påpekats klart framgå, att betydelsen af substratets 
direkta inflytande på lafvarnes fördelning i högst vä¬ 
sentlig grad måste träda tillbaka för andra synpunkter, 
framförallt för de rent biologiska frågorna om de sär¬ 
skilda lafvarnes förhållande till de organismer, med 
hvilka de under sin utveckling komma i beröring eller 
konflikt. 
Bot. Notis. 1891. 
3 
