34 
3. Om Pulsatilla Wolfgangiana Besser. 
Af Rutger Sernander. r 
Den svenska formen af denna art, som först vid 
sin upptäckt genom M. M. Floderus oeh Vilh. Sten- 
hammar introducerades i vår flora under namnet Pulsa¬ 
tilla Hackeln Ledeb. (syn. Anemone Hackelii Pohl.), Nya 
Botaniska Notiser 1855 pag. 188 — 189 och derefter i de 
följande upplagorna af Hartmans dora under benäm¬ 
ningen Wolfgangiana Bess. blifvit stald som underart 
till P. patens (L.) Mill., är en tydlig hybrid mellan P, 
patens och P. pratensis (L.) Mill. På dess enda fyndort 
i Skandinavien, Tomklint vid Löjsta kyrka på Gotland,, 
växer den också sparsamt blandad med dessa arter. 
Exemplar från Löjsta af hybriden, som jag 1884 inflyttat 
i trädgård, hafva ännu ingen sommar burit någon fullt 
utbildad karpell på de talrikt uppskjutande blomstäng- 
larne, under det att de på samma gång från samma 
lokal inplanterade stamarterna burit rikliga utvuxna 
frukter. Hybrider mellan P. patens och P. pratensis är o 
länge kände från kontinenten (Jmfr F. Lasch i Linncect 
1830 pag. 437—439.). De hafva som arter blifvit be- 
skrifna under flere namn och blifvit på skilda sätt upp¬ 
fattade. Några namn innefatta äfven andra Pulsatill a-hy¬ 
brider. Bessers beskrifning och Reichenbachs figur af Ane¬ 
mone (Pulsatilla) Wolfgangiana (Reichenbach: Iconographia 
Botanica, Quarta Centuria 1826 pag. 41 och tab. CCCLI.) 
öfverensstämma fullkomligt med Gotlands-formen. Den 
utgör hvad i Focke’s: Die Pflanzen-Mischlinge, Berlin 
1881, pag. 10 benämnes /. latisccta af Anemone patens 
L. X pratensis L., till hvilken hybrid han bland andra 
synonym upptager A. Wolfgangiana Bess. 
