50 
gränser att tänka sig, att felkällor förefunnits i de för¬ 
sök Neumann anstält, och att dessa orsakat de skiljak¬ 
tiga resultat hvartill han med sina försök kommit. Vi 
skulle vara böjda för att tro, att vid hans försök med¬ 
verkat någon annan faktor än den antagna vattenvär¬ 
men, men att denna faktor undgått hans uppmärksamhet. 
Skulle det sålunda ej vara tänkbart, att just uti de 
glasdörrar, som öppnades och tillslötos, låg källan till 
det brännfenomen, som Neumann alltid återfann på för- 
söksplantan, så snart växthusets dörrar voro tillstängda; 
omöjligt är det i hvarje fall ej. Svårare blir deremot 
att klarställa den iakttagelsen, att brännsår skulle bil¬ 
das under vattendroppar, hvilka äro utsatta för jemn 
afdunstning, äfven om man låter bladen vara fastbundna 
och orörliga. Här kan ej vara fråga om någon bränn¬ 
källa uti glasdörrarne; orsaken måste sökas på annat 
håll. Hvar anledningen till förbränningen ifråga lig¬ 
ger lemna vi derhän. Men så mycket är säkert 
och klart, att en sådan iakttagelse ej gerna låter för¬ 
ena sig med den fordran, hvilken förf., och det med 
rätta, så strängt håller på, att omgifvande luft måste 
vara vattenmättad, för att brännfenomen under angifna 
förhållanden skall kunna ifrågakomma. Huru den 
erforderliga värmen inom dropparne i föreliggande fall 
skulle kunna vinnas eller vunnits är ej lätt att inse 
och förf. måste alltid blifva svaret skyldig härpå. 
Men äfven om man lemnar den experimented si¬ 
dan af bevisföringen å sido och endast fasthåller vid 
de teoretiska grunder, som skulle stcTdja ett sådant upp¬ 
fattningssätt som det Neumanska, förefinnes tillräckligt 
talande skäl för att förkasta en sådan tolkning. Som be¬ 
kant har Sachs beräknat, att temperaturgränsen för lifvet 
inom cellen skulle för landtväxter ligga mellan 41° C. 
och 51° O., under förutsättning nemligen att uppvärm¬ 
ningen qvarstår vid angifna temperaturgrad nog länge 1 ). 
t)v. Sachs, Handb. d.Experimental-Pliysiolog-ie d. Pflanz sid.64—65. 
