51 
Askenasy har till och med funnit, att åtminstone vissa 
växter, framförallt köttiga, kunna inom sig utveckla 
en värme, som ligger hardt nära och till och med öf- 
verstiger de af Sachs angifna gränstalen, 48°—52° 0 1 ). På 
grund af hvad som sålunda anförts måste naturligen uti 
den vattendroppe, som skall åstadkomma förbränning, 
förefinnas en värmegrad, som åtminstone tillnärmelse¬ 
vis höjer sig till de af Sachs och Askenasy anförda 
värmetalen. Annars torde väl något dödande af cellen 
ej kunna sättas i ' fråga. Neumann upplyser ej heller, 
till hvilken värmegrad de vid hans försök utsatta vat- 
tendropparne hunnit, när förbränning inträdde. En så¬ 
dan temperaturbestämning borde dock hafva gjorts och 
anförts, för att bevisföringen skulle kunnat betraktas 
såsom fullt bindande. För öfrigt måste vattendropparne 
ej hafva haft ringa värme, då de redan på några mi¬ 
nuter kunde åstadkomma en så kraftig verkan. Skär¬ 
skådar man saken på närmare håll torde man emeller¬ 
tid snart nog finna giltig anledning att betvifla möj¬ 
ligheten af en förbränning på det sätt Neumann och 
flertalet författare med honom förestält sig densamma. 
Svårligen blir väl luften äfven inom ett illa ventileradt 
växthus så pass mättad, att afdunstning icke är möjlig 
och i verkligheten icke eger rum. Redan på den grund 
torde man vara berättigad betvifla, att nödig hög vär¬ 
megrad verkligen kan uppnås, aldrahelst om detta 
skall åstadkommas på några få minuter. Och med 
svårighet låter den omständigheten förklara sig från 
den ståndpunkt Neumann intager, då brännsår å blad 
lika ofta påträffas uti växthus med torr som uti växthus 
med fuktig luft. Också hafva alla de försök vi i skilda 
riktningar utfört för att öfvertyga oss om verkliga för¬ 
hållandet medfört negativa resultat. Någon förbränning 
i följd af vattendroppar, hvilka utsatts för direkt sol- 
Askenasy, Ueb. d. Temperat., welche Pflanz, im Sonnen¬ 
licht annehmen, Bot. Zeit. 1875, sid. 441. 
« 
