rv' 
16 
denna skarpa begränsning, som påträffas hos brännsår 
i allmänhet och äro ej fördelade på bladytan på samma 
sätt som dessa. De förekomma vanligen i fördjupnin¬ 
gar på bladytan eller längs bladens kanter eller öfver 
och i bladspetsarne. De uppträda i korthet sagdt i 
allmänhet der, hvarest vatten kan qvarstanna någon 
längre tid, och visa sig i regeln endast på blad, hvilka 
ega en spädare konsistens, och inom växthus, der luften 
är rikt mättad med fuktighet, t. ex. hos blad af Begonia, 
Anthurium , Sphacrogyna , Mar anta , Alocasia, Cyanohyllum, 
Caladium m. fl. Det torde väl knappast behöfva näm¬ 
nas, att det här är vattnet, som genom sin blotta der- 
varo och icke genom någon slags uppvärmning stör de 
underliggande cellernas normala lifsverksamhet. Möj¬ 
ligt är, att vattnet förhindrar nödigt gasutbyte och på 
så sätt verkar skadligt; i hvarje fall framkallar det 
förstörelse af den underliggande bladväfnaden. 
Ännu mindre torde brännskador å blad kunna sam¬ 
manblandas med ett annat* slag af fläckar, hvilka gå 
under namn af torrfläckar, alldenstund dessa till sin 
art och väsen äro från brännfläckar fullkomligt skilda 
och derför här torde kunna lemnas fullständigt å sido. 
Härmed vilja vi dock ej hafva uteslutit möjlig¬ 
heten af en förvexling. Den kan naturligtvis ske och 
den hithörande literaturen bär också tydliga vittnes¬ 
börd härom. Skärskåda vi mera i detalj de tydningar, 
som öfver brännfenomenet framstälts och granska vi 
närmare de grunder, med stöd af hvilka de olika teo¬ 
riernas målsmän sökt klargöra sin uppfattning, möta 
oss äfvenledes upplysande exempel på en sådan för¬ 
vexling. 
(Forts.) 
