14 
f 
sistnäinda slag ofta medföra en verkan, som mera säl¬ 
lan ifrågakommer hos saftrika blad, och har till följd, 
att hela bladdelar eller bladflikar bortvissna och för¬ 
störas. Sknlle ej det i pallisadcellerna anlagda kork- 
kambiet vara tillfyllestgörande kan ett andra anläggas, 
som då har sin plats i öfre svampväfnaden och i fläc¬ 
kens kanter skjuter inunder pallisadcellerna och längre 
ut flyttar sig öfver till dessa för att vidare öfvergå 
till öfverhudsväfnaden. Härigenom uppkommer ett 
slags kor k vall ar, som kringgärda fläckarne rundtorn 
och äro särskildt karakteristiska (ex. Pothos) för bränn¬ 
sår på blad af ofvan angifna, relativt vattenrika beskaf¬ 
fenhet. 
En annan genomgående egendomlighet för bränn- 
fläckarnes sätt att uppträda är, att de endast förekomma 
på blad, hvilka äro tjocka, fasta eller läderartade och 
glatta. Endast vid ett par tillfällen af alla dem, vid 
hvilka vi iakttagit brännskador, har det brända bladet 
varit jemförelsevis tunnt och svagt bygdt och i ett fall 
har bladet varit hårigt (Dombeya mollis). Öfverallt der 
bladets beskaffenhet angifvit en spädare och saftigare 
struktur och der öfverhuden derjemte. varit mindre ut¬ 
bildad har man förgäfves sökt skador af här afsedd 
aÿ. Bästa belysningen i denna fråga torde nedan lemnade 
förteckning på växter lemna, hvilken förteckning upp¬ 
tager namnen på flertalet af de växtarter, hos hvilka 
brännskador vare sig vid ett eller vid flera tillfällen 
af oss iakttagits 1 ): 
Eryngium panelanifo Hum , 
Rhododendron sp., 
Rhipsalis Stvart z iana, 
Dombeya mollis , 
Yucca gloreosa, 
„ recurva, 
Pothos vcntricosus, 
Reauccirnia tuberculata. 
*) De olika fallen förskrifva sig från skilda håll, mest dock 
från allmänna botaniska trädgårdar, bland hvilka utom den i 
Lund nämnas trädgårdarne i Köpenhamn, Kiel, Halle, Leipzig och 
Dresden. 
