13 
står undre epidermis oskadd. Dessa förhållanden bero 
naturligtvis till hufvudsaklig del på styrkan och var¬ 
aktigheten i förbränningen. Men äfven växten sjelf har 
stundom en inneboende kraft att sätta en gräns för 
förbränningens skadliga verkningar, förutsatt att vär- 
mestrålarne ej äro alltför starka. Det är nämligen en 
allmänt genomgående egendomlighet, att brännskador 
erhålla långt större omfattning hos tunna och torra 
blad än hos saftfjdda. Orsaken härtill ligger enligt 
den erfarenhet vi vunnit uti den med större tjocklek 
förenade större saftigheten. Eger ett blad denna sist 
nämda egenskap eger det på samma gång härutinnan 
en motvigt mot den höga varmegrad, hvilkens skadliga 
inflytande deraf delvis åtminstone neutraliseras. Sam¬ 
tidigt härmed hinner bladet äfven att medelst kork¬ 
bildning sätta en gräns för samma inverkan. Pothos 
venir icosus och PJiipsalis Sivartiana lemna härpå upp¬ 
lysande exempel. Korkceller kunna härvid anläggas 
antingen uti pallisadväfnaden eller uti cellerna strax 
under denna. Någon gång tager korkbildningen sin 
början, såsom hos Pothos ventricosus , redan uti epi¬ 
dermis och hypoderman öfver pallisadväfnaden. Fram¬ 
förallt och alltid eger korkbildning i dylika fall rum 
uti brännsårets kanter. I sistnämda hänseende inledes den 
egentliga korkanläggningen af en del oregelbundna 
delningar i skilda riktningar, hvilka delningar dock 
snart nog antaga karakteren af typisk korkcellbildning. 
Anläggningen af ett dylikt korklager räddar dock ej 
alltid underliggande väfnad, i synnerhet i fall förbrän¬ 
ningen håller i sig; deremot inskränker det förbrän- 
ningsfläckens utbredning åt sidorna. Detta senare har 
också till följd, att brännfläckar hos dessa blad äro 
mera markerade än brännfläckar å blad, hvilka ega en 
mer eller mindre torr konsistens. Derför äro också 
dessa senare i regeln mera obestämd konturerade och 
öfvergå mera jemt uti omgifvande friska väfnad. 
Derför kunna äfvenledes brännfläckar hos blad af 
