8 
blad. Visserligen anför Neumann antydningsvis, att en 
sådan förklaring kan tänkas; men han bestrider på det 
bestämdaste, att ojemnheter i glas af anförd art i verk¬ 
ligheten kunna hafva någon betydelse 1 ). Enligt ho¬ 
nom kunna blåsor eller blemmor i glasrutan endast 
verka på ett jemförelsevis kort afstånd, högst 40—50 
ctm och böra derför ej tagas med i räkningen, då, så¬ 
som bekannt är, brännfläckar kunna uppstå på blad, 
hvilka befinna sig på betydligt längre afstånd från 
glasyta eller glasvägg än de anförda 40—-50 ctm. Om 
man undantager denna kritiska anmärkning från Neu¬ 
manns sida synes teorien i fråga ensamt tillhöra det 
historiska; åtminstone hafva vi ej i senare literatur 
funnit densamma ifrågasatt någonstädes. 
Då vi emellertid under de senare åren och särskildt 
under sist förflutna sommarmånader riktat vår upp¬ 
märksamhet på dessa förbränningar af bladväfnad hafva 
vi också ofta haft anledning att till granskning upp¬ 
taga de sålunda uttalade olika meningarne om den egent¬ 
liga grundorsaken till förbränningen. Redan från för¬ 
sta början uppstod hos oss tvifvel om, huruvida den 
allmänna meningen i fråga kunde anses ens sannolik; 
och vi hade under fortgången af våra undersökningar 
rika tillfällen att finna dessa våra tvifvelsmål i hufvud- 
sak berättigade. De försök, som anstälts för utrönan¬ 
det af sanna förhållandet hafva, hvilket som vi tro 
skall framgå af nedan följande redogörelse, tillfullo 
bevisat, att åtminstone i flertalet fall vattendroppar 
långt ifrån spela någon så vigtig roll, som man trott, 
utan att förbränningen förmedlas på helt annat sätt. 
Redan en föregående granskning af de grunder, på 
hvilka denna af den allmänna meningen, för så vidt 
den finnes uttalad i patologiska handböcker, under¬ 
stödda åsigt hvilar, skall från en teoretisk synpunkt 
visa dess ohållbarhet. Men äfven i praktiken hafva de 
Neumann, 1. c. 
i 
