70 
sådant fall skulle blifva ganska många. Af hithörande 
former vill jag här omnämna blott två med rang af 
varieteter, nämligen : 
Malva pulchella Bernh. ß abyssinica A. Br. ut sp.: 
Blad djupare dikade, änddiken hos de öfre bladen på 
ett fruktbärande skott betydligt längre än halfva skif- 
van. Kronblad obetydligt längre än fodret. Ar genom 
en serie af former förbunden med sådana, som hafva 
änddiken nästan kortare än halfva bladskifvan och 
kronblad nära dubbelt längre än fodret. 
Mera fristående är 
Malva pulchella Bernh. y microphylla n. var.: Caule 
glabro , rufescente; foliis minoribus , crassius culis , supra 
glabris; petiolis lamina 1 1 / 2 — 2-plo longioribus; calyce ru¬ 
fescenti; petalis calyce circa 1 1 l s ~plo longioribus , intensius 
coloratis. Denna form har på senare tiden gått under 
namnet Malva microphylla Hort., hvilket namn här 
upptages. 
Obs. Af samma systematiska värde, som de två 
nämda ”varieteterna” torde Malva crispa L. vara. Den 
är ”samenbeständig” liksom dessa och afviker från den 
lemnade beskrifningen på M. pulchella endast derigenom, 
att bladskifvan i kanten är krusigt vågig och utgör 
härutinnan en med kruskål analog form. Hemlandet 
okändt; möjligen är det Kina? 
Malva verticillata och M. pulchella kunna i herba¬ 
rier stundom endast genom en anatomisk undersökning 
af bladskaftet säkert skiljas från hvarandra, men ära 
åtminstone såsom odlade lätta att skilja från hvarandra 
redan genom de angifna olikheterna i bladskaftens längd 
och de nedre bladens form och ställning. Under det 
att hos M. pulchella alla blad äro af samma form, råder 
* deremot hos M. verticillata en tydlig heterofylli, som 
jag ej sett hos någon annan odlad Malva- art. Denna 
heterofylli är anmärkt redan af Cavanilles i ”Mona- 
delphia classis dissertationes decem.”, Matriti 1790, vol. 
I, p. 78., där det heter om bladen: ”inferiora reniformi- 
