75 
mitt fynd till Prof. Th. Pries. Jag säger 2:dra gången, 
ty Prof. Th. P ries har gjort mig uppmärksam på, att 
L. quercina L. enligt Wahlenbergs Plora Suecica i bör¬ 
jan af århundradet tagits af Samzelius på ön Fjerdin¬ 
gen i sjön Sottern, Nerike, men att växten derstädes 
år 1825 förgäfves sökts af Hr Gr. Becker. Af Nymans 
Sylloge inhämtas, att utbredningsområdet för L. quercina 
i öfrigt är Sachsen, Thüringen, Harz, Österrike, Ungern, 
Kroatien, Piemont. Såsom synonym anges där liksom 
hos alla senare tyska författare L. strida W. et K. 
Enligt Wallroths Schedulæ skall emellertid Linnés L. 
quercina och de tyska författarnes L. quercina eller 
strida (som W. kallar Cicerbita corymbosa ) icke vara 
samma växt. Han säger: ” Lactuca quercinaL. (Cicerbita) 
ex insula Carolina maris baltici, a nostra, radice pe¬ 
renni, floribus paniculatis, strictis, foliis basi dilatatis 
et aliis notis differt.’ 1 Hvilka dessa ”aliis notis” äro, 
får man ej veta. Enligt C. Hartmans ”Anteckningar 
vid de Skandinaviska Växterna i Linnés Herbarium” 
fins där en med namnet Lactuca quercifolia men utan 
angifven fyndort. Däraf får man sålunda ingen led¬ 
ning, så att saken blir tämligen invecklad, men det 
enda, som står fast, är nog det, att L.'med Lactuca 
quercina afsåg en växt af det utseende, som den af mig 
på Lilla Karlsö funna erbjuder. Af de Laduea-exe m- 
plar med namnet quercina , som finnas i samlingar i 
Upsala och hvilka Prof. Pries godhetsfulL ställt till 
mitt förfogande, synes ett österrikiskt, tillhörigt Hr D:r 
Reuterman, bäst passa i stycke med Karlsö-exemplaren. 
Att besvara den frågan, huru det varit möjligt för 
Lactuca quercina L. att på Lilla Karlsö föra ett så att 
säga latent lif i 149 år — Linné fann växten 1741 — 
det kan icke meddelaren af detta återfynd åtaga sig* 
Mest tilltalande synes mig den åsigt, som vid fyndets 
meddelande i bot. sektionen af naturvetenskapliga Stu¬ 
dentsällskapet i Upsala uttalades af Kand. Borgström, 
att nämligen öns egendomliga klippformationer med 
