i herbariet äro mycket talrika. Främst må nämnas 
det stora antal, som härstammar från Olof Swartz’ resa 
till Vestindien. Vidare må nämnas samlingar, sam- 
manbragta af C. F. Pihl vid Panama samt af Gr. F. 
Kjellman och C. M. Wrangel i Nordamerika. Den 
asiatiska floran representeras af växter, meddelade af 
C. P. Thunberg (Japan, Java, Ceylon), C. G. Ekeberg 
(Kina och Kochinkina), F. Hasselquist (Syrien och Pa¬ 
lestina), J. G. König (Ostindien), E. Laxman och P. S. 
Pallas (Sibirien), P. Osbeck och C. H. Wänman (Kina) 
m. fl. Australien företrädes nästan endast af A. Sparr¬ 
mans samling (Nya Zeeland). Inom Europa är södra 
Frankrike (inklus. Pyreneerna) väl representeradt genom 
A. Gouans rika sändningar. Från Italien och Spanien 
finnas ej få växter, meddelade af C. Alströmer; från 
Schweiz af J. Dick och från Österrike af H. C. D. Wilcke. 
Den svenska floran är däremot temligen klent före¬ 
trädd; den har att uppvisa växter, samlade af Bergius 
själf (på Gotland samt i Stockholms- och Upsalatrakten), 
af A. Afzelius (ej få mossor, lafvar och svampar), J. 
Hollsten (Lule lappmark), E. G. Lidbeck (Skåne). P. 
Osbeck (Halland), D. Solander (Westerbotten och Lapp¬ 
land), S. Wendt (Gotland och Öland), m. fl. 
Bland mera bekanta botanister, som i öfrigt lem- 
nat bidrag till det Bergianska herbariet under Bergii 
tid, må nämnas fransmännen Ph. Commerson, P. A. Pour- 
ret, J. F. Sequier och P. Sonnerat; schweizaren Alb. 
von Haller; spaniorerna J. C. Mutis och C. G. Ostega 
samt tyskarne F. Ehrhart, J. A. Murray och J. C. D. 
Schreber. *) 
Herbariet bestod vid professor Bergii död, år 1790, 
af mer än 9,000 arter, ett för den tiden betydande antal. 
Efter professor Bergii död öfvergick herbariet jämte 
den största delen af Bergii öfriga egendom genom 
0 Af Linné meddelade och af honom sjelf påtecknade arter 
U ppgå till ett antal af omkring trettio. 
