139 
\ 
och öde omgifningarne ! Blomningen räckte i somras från d. 
2—16 Juli, ehuru individer på mycket beskuggade ståndor¬ 
ter nog blommade något längre. 
Nu leder stråten upp mot högsta toppen: Vasaratjåkko, 
å hvars krön turisthyddan visar sin smala facade. Cirka 
750 meter öfver hafvet anträffas på platåen\a 
Solidago Virgaurea L. i den form, som Withering be- 
nämt S. lapponica och som omordas i C. P. Læstadii grad. 
disp.: “Bidrag till kännedomen om växtligheten i Torneå 
Lappmark“, Upsala 1860. Karaktäristiska för denna va¬ 
riation äro de dubbelt bredare brämen, och har den med y 
arctica Hn., af hvilken form denna tyckes vara en något 
sydligare typ, följande samhörande kännemärken: långt ut¬ 
dragna blomkorgskaft, korgarne själfva ensamma i bladvec¬ 
ken. Rotbladen äro fortvarande men ej “omärkligt naggade“ 
utan glest sågtandade. 
Azalea procumbens L. blommar kring början och medio 
af Juni månad utefter fjällväggarnes branter, som den klä¬ 
der i täta, sammanvirade ruggar, genomsprängda esomoftast 
af fjällsippan, Diapensia lapponica L. Den effektfullt ver¬ 
kande färgkontrasten mellan de röda och mandelhvita blom- 
grenarne bidrager ej minst till att just denna tid göra fjäll¬ 
motivet tilltalande. 
Antennaria alpina (L.) R. Br. förekommer i Ç-exemplar 
ganska allmänt härstädes tillsammans med Gnaphalium supi¬ 
num L. och dess pregnant-variation fusca (Scopoli). 
Arciostapliylos alpina (L.) Spreng, insamlades blom¬ 
mande (!) den 1 Juni å platåerna kring Vasaratjåkko. Som 
växten står i blom endast helt kort tid och detta ofta under 
i fjällen fortfarande vinter, då botanister vanligen sakna 
tillfälle att observera densamma, få man sällan i herbarier 
se blombärande grenar. 
Luleå i November 1890. 
Recommendations aux Phytographes 
particulièrement Cryptogamistes. 
Par M. P. A. Saccaedo. 
(Ports, fr. sid. 92.) 
8. Les couleurs des plantes et particulièrement 
celles des corolles, des Champignons, des spores, etc.. 
