146 
former. — 2) drifhusbebyggare par preference, hvilka 
knappt annorstädes anträffas, åtminstone icke i vårt land. 
Hithörande utmärkta arter äro alla kosmopolitiska och 
framkomma vanligen i stor mängd. — 3) tillfälligtvis 
från sydligare luftstreck inkomna svampar, merendels 
lika flyktiga som intressanta genom sitt öfverraskande 
uppträdande och frappanta utseende. Någon bestämd 
gräns mellan dessa grupper kan emellertid svårligen 
uppdragas, och i fråga om några arter är det, såsom 
af det följande framgår, en ren smaksak, hvart de 
lämpligast böra hänföras. 
De till den första — naturligtvis talrikaste — grup¬ 
pen hörande arter skall jag nu i största korthet om¬ 
nämna. 
Någon Amanita torde väl näppeligen någonsin . 
blifvit i växthus anträffad. Deremot är underslägtet 
Lepiota särdeles ofta och ymnigt representeradt. Den 
ojemförligt vanligaste arten är den äfven på trädgår- 
darnes gräsplaner allmänna Agar, cristatus , under flera 
former, deribland den företrädesvis forma vaporariorum 
benämnda med bredare i midten sämskfärgad, för öf- 
rigt hvit hatt, — tufvad och särdeles prydlig. Af den 
snarlika A. clypeolarius har jag en gång i Trädgårds¬ 
föreningens caldarium i stor ymnighet observerat en 
ovanligt kortväxt form med i gult stötande lameller; 
flera mer eller mindre afvikande varieteter anföras af 
Persoon, Weinmann, i Fl. Dan. o. s. v. Afven den stolte 
A. rachodes visade sig härstädes förliden vinter i väl¬ 
diga tufvade exemplar. Deremot har det ej lyckats mig 
återse den lilla vackra A. delicatus , som i Upsala un¬ 
der flera år förekom i varmhusens växtkrukor. — Alsk- 
lingslokalen för dessa svampar är den fyllnad af mult¬ 
nande sågspån, garfvarebark o. dyl., i hvilken krukorna 
pläga placeras. 
