154 
jord) både i varmare och kallare växthus mycket rik- 
ligt, så att den t. o. m. derifrån kunde utdelas i 
Rabenhorst’s exsiccatverk. Äfven i Helsingfors’ Botan, 
trädg. är den funnen af framlidne prof. S. O. Lindberg. 
Den tredje gruppen — från sydligare luftstreck 
tillfälligtvis hit inkomna arter — är i vårt land, der 
direkt införsel af orangeriväxter från aflägsna länder 
endast undantagsvis eger rum, helt naturligt ganska 
obetydlig. Annorlunda är förhållandet i länder, der 
en lifligare import af lefvande växter försiggår från 
kolonierna. Särskildt i England äro iakttagna ett stort 
antal genom ovanligt växeställe, utseende eller färg¬ 
prakt framstående arter, de flesta i botan. trädgården 
i Kew. Af dessa äro i Cooke’s stora planchverk afbil- 
dade åtskilliga särdeles utmärkta t. ex. Lepiota Melea- 
gris (t. 36), biornatus (t, 37), Gcorgince (t. 132), micro - 
pholis (på kokosnötsfibrer, t. 613), janthinus (t. 944), 
martiolis (på trädartade ormbunkar, t. 945), Ar miliaria 
Citri (t. 1161), Clitocybe Sadler i (t. 127), Mycena codoniceps 
(t. 952), Flammida purpuratus (t. 964 — de båda sista 
på trädartade ormbunkar), Eccilia Acus (t. 613, på ko¬ 
kosnötfibrer), Chitonia rubriceps (t. 967) m. fl. Den i 
Brasilien allmänna Marasmius hœmatocephalus, lik vår 
M. androsaceus men röd, har redan för längesedan af 
Berkeley påträffats i Kew. Äfven det märkvärdiga Fhal- 
loidé- slägtet Aseroë, utan all motsvarighet i Europa, 
har blifvit till England infördt med jord från Nya 
Holland. 
Här i Sverige var den först iakttagna exotiska 
arten Hiatida (Mycena) Bemonii , förut beskrifven från 
Vestindien. Den hade derifrån inkommit jemte några 
på sin naturliga matrix parasiterande Orchidéer och 
fanns på 1850- och 60-talet ganska ofta växande bland 
orchidékorgarnes mossa. En närslägtad art, H. Wynnice 
(Cooke t. 688) är sedan funnen i England. 
* 
