156 
P. petaïoides var. glabratus , som genom sitt växeställe 
”på sågspån i ananashuset på Fagervik: Edv. Hisinger” 
väckte min misstanke, att den kunde hafva något ge¬ 
mensamt med denna. Sedan jag emellertid till den 
berömde mykologen öfversändt exemplar, har jag er¬ 
hållit meddelande, att så icke är förhållandet. Afven 
P. infundibuliformis i samma arbete, hvilken enl. be- 
skrifningen tycktes närma sig densamma, är enl. mig 
benäget tillsändt ex. betydligt afvikande. 
Den ojemförligt märkligaste främlingen från tro¬ 
pikerna tillvaratogs 1887 i Trädgårdsföreningens Or- 
chidéhus af Direktör Löwegren, som frapperades af dess 
egendomliga utseende och välvilligt meddelade mig 
densamma. Någon tid förut hade direkt från Batavia 
hitländt en samling Orchidéer, och på en af de trä¬ 
klossar, hvarpå dessa vegeterade, uppträdde i flera exem¬ 
plar en mycket täck liten Laschia , ett siägte egendom¬ 
ligt för den heta zonen. Det tillhör afdelningen Poly- 
porei och liknar med sina stora sexkantiga pipor när¬ 
mast Hexagona , men är gelatinöst — nästan som Hydnum 
(Tremellodon) gelatinosum — så att det i torka hop- 
skrumpnar, men i fuktighet återtar sin ursprungliga 
form. På senare tider hafva af detta besynnerliga 
siägte några arter beskrifvits från växthus i England, 
men den hit inkomna kan omöjligt med någon förut 
känd art förenas. Hatten är 1 / 2 —1 tum bred, yngre 
kretsformig hvitgrå, äldre njurlik brunaktig, och deri- 
genom att porernas skiljeväggar skina igenom den 
tunna öfverhuden, framträda på den kullriga ytan 6- 
kantiga facetter, hvarigenom uppkommer en kuriös 
likhet med ryggskölden hos en sköldpadda. Jag har 
ock derför kallat den L. testudinella i den beskrifning, 
jag jemte planch låtit införa i tidskriften ”Grevillea” 
1888. Ledsamt nog har den sedermera aldrig blifvit 
återsedd. 
Till sist torde i denna grupp böra anföras en liten 
vacker Cyphella, som några år växte gruppvis på stam- 
