/ 
I 
182 
De skogbildande trädens utbredning i Dalarnes 
fjälltrakter. 
Af A. G. Kellgren. 
Så snart man på resan genom Öster-Dalarne lem- 
nat bakom sig Siljans bördiga slättland, inkommer man 
i ett landskap af milsvida tallskogar, som sträcka sig 
upp till de c. 15 mil norr om Mora belägna fjällen i 
Särna och Idre. Endast i Dalelfvens närhet afbrytas 
tallmoarne af gran- och björkskog, hvilken senare nå¬ 
gon gång antager lundartad karaktär och med sina 
mjukare former bidrager att mildra intrycket af de 
stela landskapsbilderna. 
I fjälltrakten norr och vester om Särna är sko- 
garnes fördelning, om vi undantaga själfva fjällen, i 
stort sedt densamma. Äfven i rent växtfysiognomiskt 
hänseende likna fjälltrakternas skogar i det närmaste 
låglandets, och den växtformation, som åt Dalarnes 
fjälltrakter skänker dess karaktär, är onekligen tall¬ 
skogen. Fjällnaturen gör sig märkbar genom mäng¬ 
den af försumpningar och genom de odlade markernas 
aftagande. Väldiga tallskogar, som mestadels aldrig 
rörts af yxan, och i hvilka massor af vindfällen ligga 
kringströdda, kläda icke blott krossgrusmoarne och rull- 
stensåsarne utan äfven bergens långsluttande sidor- 
Undervegetationen är hos denna växtformation ( Pinetum - 
Claclinosum) l ) mycket torftig och utgöres af ett glest ris¬ 
skikt af Ericacéer samtett slutet bottenskikt af Claclina, 
Stereocaidon m. fl. busklafvar. De i skogen kringströd¬ 
da flyttblocken äro beväxta me d en karaktäristisk laf- 
skorpa af Parnielia centrifuga, som i större och mindre 
concentriska ringar af vackert ljusgul färg är synlig 
på långt håll och bjärt afsticker mot omgifningens en¬ 
formighet. 
Tallen uppträder äfven på försumpningarne, sär- 
skildt i myrlaggorna, men når härstädes aldrig någon 
b Jmf. R. Hult, Analytisk Behandling af växtformationerna, 
Helsingf. 1881. 
