186 
raktär, kunna nämnas Mulgediiim al pinum, ÄlcJiemilla 
alpina och Aconitum lycoctonum. Endast i den sist näm- 
da växtformationen anträffas björkar med rak stam och 
hvit bark (näfver), å öfriga ståndorter i björkregionen 
äro björkarne småväxta och med krokig ofta nedlig- 
gande stam samt knotiga grenar. Hela trädets habitus 
med dess mörka af lafvar beväxta stam och grenar på¬ 
minner om gamla vanskötta körsbärsträd 1 ). I syste¬ 
matiskt hänseende har den subalpina björken varit fö¬ 
remål för många olika tolkningar, enligt min åsigt är 
den en underart af Betula odorata, som jag skulle vilja 
benämna Betula subalpina Larss. 
Den 9 April 1891. 
Om bålbildning genom pycnoconidier bos Catil- 
laria denigrata (Fr.) och C. prasina (Fr.). 
(Förelöpande meddelande). 
Af 
T. Hedlund. 
Förutom apothecier förekommer mycket allmänt 
hos lafvarne ett annat slag af reproduktionsorgan näm¬ 
ligen pycnider, som i form af mycket små rundadt 
flasklika bildningar sitta insänkta i bålen eller i spet¬ 
sen af vårtor eller utskott från densamma. Väggen af 
ett sådant pycnid är bildad af tätt anastomoserande 
hyfer, som i riktning mot organets kålighet afge kor¬ 
ta, enkla eller förgrenade, ledade eller oledade, tätt in¬ 
till hvarandra stälda grenar eller sterigmata, från hvil- 
kas spetsar små kroppar eller p}mnoconidier utväxa och 
afsnöras, som nästan utan undantag äro hyalina. De 
inom ett pycnid afsnörda pycnoconidierna äro åtmin¬ 
stone vid samma tidpunkt af ungefär samma form och stor¬ 
lek, men hos en stor del crusta-lafvar kunna de i olika 
pycnider hos samma art och ofta på samma exemplar 
*) Jmf. A. O. Kihlman Pflanzenbiol. Studien, Acta Soc. pro 
Fauna & Flora fennica Helsingf. 1890. 
