190 
och då vidare uppkomstsättet för spermatierna hos alla 
lafvar är detsamma, så drog han däraf den slutsatsen, 
att dessa kroppar äro af conidie-natur och utbytte där- 
före namnet spermogon mot pycnid och kallade de i 
pyniderna bildade kropparne för pycnoconidier. I ett par 
fall, nämligen hos Calidum parietinum och C. tracheli- 
num kom det äfven till utbildning af pycnider, hvilkas 
pycnoconidier vid odling förhöllo sig såsom de först 
odlade. En pycnidbärande bål erhöll han af båda dessa 
lafvar genom odling af såväl ascosporer som pycnoco¬ 
nidier, och af Calidum trachelinum, som eger pycnoco¬ 
nidier af olika form i olika pycnider, erhöll han en 
bål, som utbildade blott det ena slaget af pycnider, 
vare sig han odlade ascosporer eller någotdera slaget 
af pycnoconidierna, hvilket tydligen visade såväl as- 
cosporernas och pycnoconidiernas som de olika pycno- 
conidiernas samhörighet. Följande år offentliggjorde 
samme författare, att spermatierna hos Collema micro- 
phyllum genom odlingsförsök äfvenledes visade sig vara 
conidier 1 ). Förutom det att Möllers experiment till 
fullo bevisa sperm atiernas conidie-natur, lemna de äf¬ 
ven ett af de kraftigaste bevisen för att gonidierna i 
lafbålen genetiskt ej tillhöra hyferna. 
Emellertid kan ej Stahls observation och tolkning 
helt och hållet lemnas utan afseende och förklaras för 
oriktig därföre, att ifrågavarande kroppar visa sig vara 
i och för sig utvecklingsbara. Ett organ af så bestämd 
form och utveckling, som trichogynet är hos Collema- 
céerna, måste antagas ega eller åtminstone hafva egt 
någon funktion. Phylogenetiskt torde det motsvara det 
smala utskott, som hos en del ascophyter utvecklas från 
ascogonets spets och ställer sig i förbindelse med dessa 
växters s. k. pollinodium, en förbindelse, som bör kun¬ 
na uppfattas som ett slags befruktning, om också en 
sammansmältning af kärnor af olika könskvalifikation 
1 ) Möller, A., Ueber die sogenannten Spermatien der ascomy- 
ceten: Bot. Zeit. X[YI, 1888, p. 421—425. 
