194 
af innehållet kunna äfven lika många haustorier an¬ 
träffas som deiningsplan. Med de frigjorda unga go- 
nidierna förbinda sig åter angränsande hyfer medelst 
haustorier. Att dömma af den betydliga storlek, som 
de härvid frigjorda haustorierna merändels ega, synes 
en gonidie kunna rätt länge vara i förbindelse med en 
eller flere haustorier, innan delning af densamma in¬ 
träder, såvida nämligen icke haustoriets ansvällning för¬ 
siggår temligen hastigt, hvilket ej kan afgöras utan di¬ 
rekt iakttagelse af dess utveckling. Mot ytan af de- 
ljusa bålvårtorna öfvergår hyfväfnaden omärkligt i unga 
mycelier, uppkomna ur groende pycnoconidier, hvilka 
här i större eller mindre mängd anträffas. Till formen 
äro dessa än stafformiga 4—8 (.t långa och 1,5 /u tjocka^ 
än långa och vid midten eller vanligen närmare den 
öfre ändan krökta, 10—20 /u långa och 1,5 fx tjocka 
(fig. 9). Mellanformer saknas ej och mycket ofta ut¬ 
bildas de olika formerna på samma bål, ehuru i olika 
pyonider. De stafformiga förlänga sig och blifva krök¬ 
ta samt förhålla sig i sin vidare utveckling som de från 
början långa och krökta pycnoconidierna. Utvecklin¬ 
gen till mycelium tillgår på det sättet, att pycnoconi- 
dien tillväxer i längd och blir därvid ofta på hvarje- 
handa sätt böjd. Vid beröringen med unga gonidier 
utskickas korta sidogrenar, som genomborra gonidie- 
membranen och ansvälla mer eller mindre klotformigt 
till haustorier på dess insida (fig. 10,11). Äfven spetsen 
af en längre hyf kan förhålla sig på samma sätt och 
då begränsas i sin tillväxt af ett haustorium. Dock sy¬ 
nes hyfsystemets tillväxt åtminstone till en början huf- 
vudsakligen vara monopodial. Den ur pycnoconidien 
uppkomna hyfen blifver tidigt försedd med tvärväggar 
och afger ganska snart sidogrenar, som förhålla sig 
som sin moderhyf (fig. 12). 
Ifrågavarande unga båldelar uppkomma utan tvif- 
vel ur de hopar af pycnoconidier, som här och hvar 
bland bålvårtorna anträffas groende tillsammans med 
O 
