200 
sällan på samma exemplar. Sorediekulor af ofvan be- 
skrifna byggnad äro vanligare än på den vårtiga bålen. 
Särdeles talrika voro de på ett exemplar af hemipoliélla- 
formen på gammal albark. Detta exemplar var för öf- 
rigt rikligt försedt med pycnider, i hvilka endast lån¬ 
ga och krökta pycnoconidier utvecklades. Deras gro¬ 
ning försiggick på ofvan beskrifna sätt. 
Då gonidierna hos Catillaria denigrata äro så betyd-, 
ligt mindre än den fritt lefvande Protococcus viridis, från 
hvilken de syntes härstamma, var det af vigt att un¬ 
dersöka, om de vid odling visade sig tillhöra densam¬ 
ma. Bålbitar af material, som var insamladt under som¬ 
maren 1890, lades på steriliserad lera, som fuktades med 
destilleradt vatten. Efter en månads odling hade alla 
gonidierna genom delningar på ofvan beskrifna sätt 
frigjort sig från haustorierna, och efter ytterligare 3 
veckors odling hade algcellerna märkbart förstorat sig 
En del hade uppnått en storlek af inemot 10 g, andra 
13 à 15 g i diameter samt voro fullkomligt lika mindre 
celler af den på substratet funna Protococcus viridis. Hos 
G. denigrata framkalla hyferna sålunda ett hämmande 
af algens tillväxt i storlek, hvarvid denne genom del¬ 
ningar så att säga söker befria sig från hyferna. Go- 
nidien är sålunda i detta fall att betrakta såsom en 
dvärgform af den fria algen. Hos det stora flertalet 
•j-afvar som använda Protococcus viridis till gonidier, kan 
däremot i allmänhet icke något hämmande af dennes 
tillväxt inom lafbålen förmärkas, hvilket torde stå i 
samband därmed, att dessa med korta gripgrenar omfat¬ 
ta algcellerna utan att genomborra deras membraner 1 ). 
Den andra arten, hos hvilken jag kunnat följa de 
olika stadierna vid pycnoconidiernas groning och vi¬ 
dare utveckling är Catillaria prasina (syn. Micarcea pra¬ 
sina Fr.). Hos väl utvecklade former af denna laf är 
bålen småkornig, grön eller icke så sällan svartaktig 
k Bonnier, G., Becherches sur la synthèse des Lichens : Ann. 
d. sc. nat. VII Série, Bot. Tome 9, 1889, p. 24. 
