203 
/ 
de med den här nedan beskrifna, att jag här förbigår 
densamma. Detsamma gäller äfven om bålens byggnad 
och yttre utseende. Efter förbindelsen med hyferna 
erhålla de ofvannämda Protococcus- cellerna mycket snart 
sitt gonidiala utseende, hvarefter förloppet vid goni- 
diernas förökning inom bålen blifver lika som hos Catil- 
laria denigrata med undantag däraf att innehållet i re¬ 
gel uppdelas endast i tvänne portioner. 
Några få exemplar från Upland, södra Skandinavien 
samt Tyskland ega Glœocapsa-g onidier med inbland¬ 
ning af Protococcus-g onidier. Ifrågavarande Glœocapsa, 
hvilkens verkliga natur och förhållande till Protococcus 
dock torde behöfva underkastas en noggrannare pröf- 
ning, träffas då alltid fritt växande tillsammans med 
lafven och bildar stundom stora, sammanhängande, vid 
anfuktning slemartade öfverdrag på de partier af sub¬ 
stratet, som ej upptagas af lafbålen. Den består af 
mycket små celler, hvilka ega ett rundt eller något af- 
långt lumen och en membran, som vid anfuktning sväl¬ 
ler och blir geléartad. Förökningen sker genom kors¬ 
vist upprepad tudelning och cellerna blifva ofta härvid 
sammanhängande i kolonier med 2—4 celler i hvarje 
(fig. 5). Hopar af pycnoconidier, som vid inträdande 
fuktighet utstötas ur pycniderna, föras af vattnet om¬ 
kring, hvarvid de lätt fastna i de slemmiga Glœocapsa- 
massorna. Jämte pycnoconidier anträffas i dessa en stor 
rikedom på unga mycelier, som uppenbarligen härstam¬ 
ma från dessa. Härför tala följande omständigheter : 
l:o De unga myceliernas hyfer ega samma tjocklek, som 
de pycnoconidier, tillsammans med hvilka de förekom¬ 
ma, och förete samma vexlingar i tjocklek som dessa 
hos olika former af lafven (fig. 1—4). 2:o Mellan de 
unga mycelierna och pycnoconidierna å ena sidan och 
den utbildade lafbålens mycelium å den andra finnas 
alla möjliga mellanstadier. 3:o Dylika unga mycelier 
anträffas regelbundet bland den Glœocapsa , som växer 
i sällskap med CatiUaria prasina. I ett mera utbredt 
