232 
i september blifva de synnerligen talrika. Metanthesis 
tillhör egentligen augusti månad, men ännu den 9 
september finnes ett exempel derpå. 
Både de proleptiska och opsigona blommorna äro 
fullkomligt lika dem, som frambragts vid midsommar 
och början af juli, och tyckas, åtminstone de tidi¬ 
gare, sätta mogen frukt. Inflorescenserna visa samma 
omvexling i förgrening, som i hög grad utmärker för¬ 
sommarens inflorescensgeneration. 
Vi skola nu tillse, hvilken inverkan hela denna 
rikliga utveckling af olikartade skott under sensomma¬ 
ren och hösten har på Linnæabuskens skottbyggnad.. 
Dess så att säga typiska beskaffenhet är tyvärr 
i flere vigtiga delar ännu okänd. Att föryngrings- 
skotten till sin natur äro verkliga monopodier, torde 
kunna anses såsom ganska säkert. Dessutom torde, 
som Wittrock (Bot. Not. 1878 pag. 53) antager, inga 
föryngringsgrenar utgå från ett normalt, utan någon 
störande yttre inflytelse utveckladt Linnœa- indi-r 
vid. De ur föryngringsskottets axiller uppkom¬ 
na assimilationsskotten och fruktifikationsskottsy- 
stemen växa visserligen år ifrån år, men årsskotten 
äro ytterst korta, och skottsystemet i sin helhet skulle 
sålunda erhålla en i förhållande till sin diameter ko¬ 
lossal längdutsträckning. Men, som bekant, anträffas 
aldrig i naturen Linnæa-individ af denna egendomliga 
typ. Wittrock säger också på samma sida: "Ute i 
naturen har jag emellertid aldrig funnit någon Lin¬ 
næa-individ af ofvan angifna idealiska enkelhet”, och 
vidare: ”att i det fria träffa en individ, som ej varit 
utsatt för någon slags stympning (vare sig af männi¬ 
skor eller djur) och som sålunda kunde visa växten i 
dess fullt normala och ostörda utveckling, synes mig 
efter den erfarenhet jag eger knappt vara möjlig”. 
Det samma är förhållandet i dessa Lerbäcks-sko- 
gar. Om man som ett individ uppfattar hela det sy¬ 
stem af rankor, som med lefvande skottaxelpartier 
