244 
• 
Den 14 Maj 1891. 
1. Bidrag till Södra Norges mossflora. 
Af Erik Nyman. 
Sistlidne sommar uppehöll jag mig någon tid af 
Juli, Augusti och September månader i staden Laur- 
vik, belägen vid inloppet till Kristianiafjorden. 
Då, så vidt jag har mig bekant, endast några 
spridda uppgifter förefinnas i literaturen (Hartmans 
Flora, 10:de uppl., sednare delen: Mossor.) om mossor 
från Laurvik, har det synts mig icke alldeles utan 
värde att här meddela några af de vigtigaste fynden 
från mina exkursioner i trakten. 
Från Laurvigs berömda ”Bögeskov*’ har man den 
härligaste utsigt öfver den mot hafvet amfiteatraliskt 
belägna staden, de omgifvande höjderna och den flere 
mil inåt landet sig sträckande sjön Farris. Gles barr¬ 
skog eller blandskog af löf- och barrträd bekläder de 
angränsande höjderna och den mark, som ännu ej 
upptagits för odling. 
Af utseendet på de sparsamma rester af Hyloco- 
mium umbratum *) och H. loreum, Martinelliæ , Nardia 
emarginata m. fl., som nu växte i och vid de halft 
utsinade bäckarne, kunde man sluta, att skogen for¬ 
dom haft en vidsträcktare utsträckning, men på se¬ 
nare tider uthuggits, hvarvid åtskilliga af de mossor, 
som trifvas i skogens fuktighet och skugga, antingen 
försvunnit eller antagit det förkrympta utseende, som 
nu var utmärkande för många af dem. Berggrundens 
(augit syenit) enformighet bidrager sannolikt till, att 
områdets mossflora till artrikedomen ingalunda kan 
täfla med den norr derom liggande Kristianiatrakten, 
hvars omvexlande geologiska beskaffenhet erbjuder 
mossorna de mest olikartade ståndorter, beträffande 
underlagets kemiska och fysiska egenskaper. 
*) Nomenclature]! enl. S. O. Lindbergs ”Musci Scandinavici in 
. syst. nov. natur, dispositi.” TJpsaliæ 1879. 
