Smärre notiser. 
29 
införande i sällskapets publikationer anmäldes af kand. 
F. Elfving ”Anteckningar om vegetationen kring floden 
Svir.” 
Den 2 dec. 1876. Ordf. prof. Lindberg redogjorde 
för resultaten af den granskning, han underkastat de i 
hans herbarium under namnet Ceplialozia catenulata för¬ 
varade lefvermossor, hvaraf många blifvit af den tyska 
hepaticologen Grottsche bestämda. Andra misstag att för¬ 
tiga hade under detta namn funnits sammanblandade tre 
Cephalozia- arter: 0. Fransisci (Hook.) Dum., C. serriflora 
n. sp. Lindb. ocli C. reclusa (Tayl.) Dum. 
Den första af dessa, närmast beslägtad med C. obtu- 
siloba genom sina tjocka, köttiga stoloner, är ytterst säll¬ 
synt i hela Europa. På fuktig sandgjord förekommer den 
under tvänne former; tal. äger af hufvudformen skandina¬ 
viska ex. från Dalarne och Torneå Lappmark (Palojoki): 
Norrlin), af var. laxior Lindb. från Ångermanland och 
Österbotten (Säresniemi : Brenner). Den andra arten C. 
serriflora står närmast C. connivens , men skiljes genom 
sin bruna färg och tätt sittande, bredt äggrunda blad, 
hvilka bildas af små, mycket starkt förtjockade celler. 
Synnerligen utmärkande för denna art äro de ovanligt 
groft sågade honskärmen. På rutten ved, sällan på torf- 
ved (eller fuktiga klippor) har den i Skandinavien anträf¬ 
fats i Skåne, Småland, Bohuslän och Östergötland samt i 
Savolax (Lacktröm). 
Den tredje arten slutligen, C. reclusa , liknar mest C. 
äivaricata och är dioik i motsats till de bägge föregå¬ 
ende, som äro autoika. Den utmärkes genom trådfin växt, 
hvit ofta något i brunt stötande färg, genom tjock och 
spröd, starkt grenig stam med ytterst små och glest sit¬ 
tande blad. Honskärmen äro fullkomligt helbräddade. Vä¬ 
xande i torfkärr, sällan på rutten ved eller fuktiga klip¬ 
por har denna art blifvit funnen i Norge vid Alten, i 
Sverge i Piteå Lappmark (skogsregionen), Lycksele, Da- 
arne, Gestrikland och Wästergötland, samt i Nyland (Köp - 
