38 
H. Wilh. Arnell. 
iakttagelserna göras af så många som möjligt och på så 
många ställen som möjligt, då de väl äro afsedda att ut¬ 
göra den första grunden, på hvilken sedan en allt mera 
vidgad kännedom om de fenologiska förhållandena i hela 
vårt land kan byggas. 
Efter dessa inledande ord får jag härmed vändande mig 
till notisernas läsare, framhålla vigten af att desamma i 
främsta rummet söka på allt sätt främja de nu påbör¬ 
jade fenologiska iakttagelsernas oafbrutna fortgång för 
framtiden. Utom det att det vore önskvärdt, att hvarje 
naturforskare åtoge sig att sjelf göra de föreslagna och för 
en naturforskare med föga besvär förenade observatio¬ 
nerna, så kan troligen äfven mången verka mycket ge¬ 
nom att värfva observatörer. Isynnerhet hafve lärarne vid 
elementarläroverken härtill ser deles godt tillfälle genom 
att vidtala de skickligare och för naturen mera intresse¬ 
rade lärjungarne. Det är så mycket vigtigare, att vi söka 
befrämja den nu påbörjade serien af iakttagelser, som vi 
i Sverige i fråga om fenologien stå långt efter en mängd 
andra länder. Fenologiska iakttagelser liafva nemligen 
fortgått sedan många år tillbaka i Europas flesta länder 
och i Norra Amerika; t. o. m. på hinsidan Ural eller i 
Iekaterinenburg finnes ett centrum för en serie fenologi¬ 
ska iakttagelser efter ett eget schema. I många länder 
hafva iakttagelserna oafbrutet fortgått under många årti¬ 
onden, så t. ex. i Böhmen sedan 1828, i Belgien sedan 1833 
• • 
i hela Österrike sedan 1853 o. s. v. Men ej nog dermed 
att härigenom ett utomordentligt stort material samlats; 
detta material har äfven bearbetats i en mängd ytterst 
vigtiga skrifter, af hvilkas författare isynnerhet Eritsch, 
Lachmann, Quetelet och Linsser torde vara förtjenta att 
framhållas. 
Det har visserligen lyckats att under de 3 första 
åren erhålla iakttagelser från en mängd observatörer; an¬ 
talet af till Upsala återsända, med anteckningar försedda 
listor uppgick nemligen år 1873 till 218, år 1874 till 151 
