Om de mekaniska cellväfnaderna i bladen. 
67 
jämte i betraktande, att det yttre barklagret i bladskaftet 
har samma byggnad som i de gröfre nerverna, men att 
motsvarande cellväfnad i stammen, när denna är vedartad, 
utgöres af kortare klorofyllrika celler, under det att i de 
örtartade stammarne det yttre barklagret har samma 
byggnad som i bladskaften och i bladskifvans gröfre ner¬ 
ver, så blifva förhållandena ännu mera invecklade och 
deras fysiologiska betydelse ännu svårare att utreda. 
Det var först genom de synnerligen intressanta un- 
dersökningarne af Schwendener (Das mechanische Princip 
im anatomischen Bau der Monocotylen, 1874), som min 
blick öppnades for betydelsen af ifrågavarande organisa- 
tionsförhållanden för växten själf. Genom nämnde under¬ 
sökningar har det nämligen blifvit bevisadt, att åtskilliga 
organiska anordningar i växtens inre liafva ett rent me¬ 
kaniskt ändamål, att nämligen hålla växtens olika delar 
i deras vederbörliga ställning, hvarvid de principer, som 
ligga till grund för dessa anordningar, ej sällan liafva en 
stor likhet med dem, hvilka tillämpas af menniskan vid 
uppgörandet af mekaniska konstruktioner. De till det 
mekaniska systemet hörande cellformerna äro kollenkym- 
celler samt ved- och bastceller, hvilka samtligen utmärka 
sig genom sin långsträckta form och sina starkt förtjockade 
membraner, egenskaper som göra dem särdeles tjänliga till 
att utgöra så att säga skelettet till den öfriga, cellmassan. 
Från denna synpunkt betraktad blir betydelsen af 
det yttre barklagrets ofvan omnämnda, under olika för¬ 
hållanden olikartade beskaffenhet iögonfallanden. I den 
vedartade stammen är det mekaniska systemet förlagdt 
till stammens inre, så att det är den fasta vedkroppen, 
som gifver trädet förmågan att hålla sig upprätt. När 
det därför, såsom hos lianerna, gäller att förläna den ved¬ 
artade stammen en högre grad af böjlighet, så inträder 
den för nämnda växter egendomliga splittringen af ved¬ 
massan, hvilket utan tvifvel föranleder upphäfvandet af 
det motståud, som en sammanhängande vedcylinder skulle 
5* 
