Om rte mekaniska cellväfnaderna i bladen. 
73 
het, med hvilken de upptaga vatten och därunder upp¬ 
svälla, verksamt bidraga till att bladen återtaga sin 
ställning. På bladen hos en nyzeeländsk art af det till 
Cyperaceerna hörande slägtet TJncinia , hvars blad blifva 
hoprullade uppåt, består öfverhuden på öfre sidan i bla¬ 
dets medellinie af större och mycket hygroskopiska celler, 
som spela samma rol som kollenkymet i bladen af Rosma¬ 
rinus. Dr. Berggren 4 fäste min uppmärksamhet på denna 
egendomlighet hos Uncinia. 
De förhållanden, för hvilka jag här lemnat en sam¬ 
manfattad, förberedande redogörelse, komma snart att af 
mig utförligare behandlas i ett arbete öfver bladets anatomi. 
Utredning af de under namn af Sauteria alpina 
sammanblandade former. 
Af S. O. Lindberg. 
1. Peltolepis Lindb. 
» 
Stamblad paroikt eller heteroikt, stort och bredt, fler¬ 
årigt, klynnedeladt, sammansatt af bredt omvändt hjert- 
lika och i spetsen urnupna ledstycken eller grenar, som 
äro platta, med tunna kanter, på undersidan glest och 
kort fjälliga, ofvanpå mycket otydligt rutiga, rutor platta, 
öfverhudsceller knappt förtjockade, hudöppningar mycket 
talrika. Frukthufvudets skaft utgående från den grunda 
inskärningen i stambladets spets, på baksidan (då stam¬ 
bladet tänkes upprätt) djupt tvåfåradt, med talrika nubb- 
likt förtjockade cylindriska celler. Fruktfiufvud med tyd¬ 
ligt allmänt fäste, de fruktbärande strålarne vanligen 6, 
sällan 3—8, omvändt äggrunda, trinda, mot spetsen två¬ 
läppiga, på öfversidan tjockare och riktade nedåt i ända 
till 40° vinkel. Fruktväggens flikar mycket oregelbundna. 
Sporer bruna, tätt grofknottriga af lägre än halfklotfor- 
miga papiller. Antheridier tätt packade i ett till större 
delen i stambladet insänkt hufvud (skifva), som är rundt, 
