N. Wulfsberg. Mosliste fra den nordligste Bogeskov. 
79 
det her foreliggende Vegetationsbillede med mine Erind¬ 
ringer om Mosfloraen i nordvestre Skåne, og da jeg anta¬ 
ger, Flere kunne dele denne Interesse, vover jeg at offent - 
liggjöre den af mig paa Stedet optagne Fortegnelse. 
Enkelte kritiske Arter bleve indsamlede og ere endnu 
ikke tilbörligt granskede. Nomenklaturen stemmer, livor 
ikke Autorsnavn citeres, med Hartmans Handbok, 1 (bonde 
uppl. 
Dog först et Par Ord om Skoven. Thi det er virkeli- 
gen Skov. Bögen findes ellers ikke vild andetstede i Ber¬ 
gens Stift. Det her bevoxede Omraade er maaske 3—400 
Hektar, hvor dog Fagus voxer temmelig spredt og kun 
paa den halve Strækning skovdannende. Paa disse Ste¬ 
der er Skovkarakteren omtrent som i Skåne, Grunden er 
kun bevoxet med lave Jordmoser, man savner Mellem¬ 
europa» Underskov af Carpinus, Acer campestris, Hedera 
m. m. Det Udvalg af Moser, som her fandtes ”sub teg¬ 
mine fagi ”, er imidlertid eiendommeligt, finder rimeligvis 
kun i England sit Sidestykke. 
Skoven drives af Eierne rationelt, de sterkeste Stam¬ 
mer have 2 Meters Omfang i Brysthöide. Den reprodu¬ 
ceres ved Rodskud og Nödder, som ved mit Besög fore¬ 
fandtes i rigelig Mængde. Hvorvidt Bögen er fört hid i 
den historiske Tid eller er oprindelig vild, lader sig ikke 
med Bestemthed afgjöre. Den, som er fortrolig med Vest¬ 
kystens Flora, vil vistnok foretrække den förste Hypothese. 
Valleviken, som omkrandses af Bögeskoven, var i Oldtiden 
en Orlogshavn, sandsynligvis hörende under den nærlig¬ 
gende Kongsgaard Seim, hvor Hakon Adelsten ligger haug¬ 
lagt, den anden og sidste af Norges Konger, der begra¬ 
vedes paa Fædrelandets Grund efter hedensk Ritual. Nav¬ 
net Bögevolden, som betegner en af de 4 Gaarde, der nu 
dele Eiendomsretten til Bögeskoven, peger ogsaa tilbage 
til en fjernere Tid. Man kan derfor tænke sig, at en 
veirbidt Viking enten i elskværdigt Lune eller for at skaffe 
sig haart Træfang til Skibsmaterial har frugtet en Skjæppe 
