Literatur-Öfversigt. 
107 
att kröka sig på dess förmåga att växa; gamla och unga 
blad kunna icke kröka sig. 
Genom Hugo de Vries’ genom noggranna mätningar 
verkstälda undersökningar vet man, att klärigena hafva 
en retbarhet, som yttrar sig däri att, då man sakta slår 
eller med en fast kropp trycker på den sida som är ret- 
bar, så börjar den retade sidan att växa absolut långsam¬ 
mare på det ställe, där den blifvit retad, än ofvan och 
nedan detta ställe; på motsatta sidan af klänget börjar 
detta ställe växa absolut hastigare än de ofvan och nedan 
belägna punkterna. Denna retning meddelar sig senare 
till hela klänget, så att det efter någon tid kröker sig i 
spiral eller på annat sätt. Detta är en fullständig ana¬ 
logi med förhållandet hos Drosera. 
Förf. försöker lämna en förklaring öfver orsaken till 
dessa företeelser. Hos klängena, liksom hos Drosera, Dio- 
næa och Pinguicula finnes det icke något särskildt slag 
af retbarhet utan samma som hos alla andra retbare organ. 
Och den uppträder på samma som sätt, d. v. s. genom vanlig 
sammandragning af cellerna på den sida, som blir konkav; 
men här blir den maskerad genom den starka tillväxten 
hos det retade organet. Då sammandragningen sker, så 
sträcker sig den konväxa sidan till följd af sammandrag¬ 
ningen på den konkava sidan aktivt och denna sträckning 
sker samtidigt med sammandragningen och är icke en 
verklig' utan endast skenbar tillväxt hos väfnaden. Hos 
Dionæa förvandlar sig denna uttänjning (— att det verk¬ 
ligen är en uttänjning är intet tvifvel, emedan den för¬ 
siggår momentant —) uti en verklig tillväxt hos bladet, 
emedan retningen icke strax går öfver. Hos glandelhåren 
af Drosera, hos bladen af Drosera och Pinguicula liksom 
hos klängena synes denna uttänjning till följd af retnin¬ 
gens långvarighet som en verkligen påskyndad tillväxt. 
Hos Droseras glan delhår existerar sannolikt en förkortning 
på den konkava sidan, fastän det har praktiska svårig¬ 
heter att direkt på experimentel väg påvisa det'; hos blad-» 
