112 
Literatur-ofversîgt. 
retbara håren, sluter sig bladet ej tillhopa, bvaraf man 
kan finna, att den genom beröring af ett hår framkallade 
retningen ej ögonblickligen öfverföres till bladskifvan, utan 
först efter en kort paus. 
En egendomlig byggnad i glandlerna liar förf. iakt¬ 
tagit. Hvarje glandelhår består af ett tvåcelligt skaft och 
af själfva glandlen, som ofvanifrån sedd består af 3 kret¬ 
sar af mångkantiga celler. De celler, som bilda skaftet, 
äro små och räcka med sin ena ända in i glandlen och 
med den andra sitta de på 2 platta celler, som hvardera 
ha former af en halfellips och tillsamman bilda en full 
ellips. Om man aftager öfre sidans epidermis och affär- 
gar den genom att låta den ligga i sprit utsatt för solen 
och sedan några timmar i kaustikt kali, för att innehållet 
skall gå bort eller blifva genomskinligt, så iakttager man 
i dessa celler vid 600 ggrs förstoring följande byggnad. 
I de mycket tunna membraner na ser man talrika nät af 
hvitaktiga linjer, som korsa hvarandra i olika riktningar, 
dock utan tydlig ordning; endast en rad linjer, som löper 
parallelt med ellipsens mindre diameter kan man se tyd¬ 
ligare än de andra. Vid användning af färgämnen iakt¬ 
tog förf. att membranen färgades olika; en gång färgade 
sig nätet, en annan gång membranen själf starkare. Mot¬ 
svarar denna inrättning silröret? Otvifvelaktigt är att 
på den mycket tunna menbranen finnas ännu tunnare 
ställen, som måste underlätta inträngandet af kolloidala 
kroppar. 
3. Pinguicula vulgaris L. — Öfverallt, livar insekter 
ligga fångade, bildas små fördjupningar på bladets öfre 
sida och motsvarande upphöjningar på undre sidan. Dar- 
vin anser dessa hålor för sjukliga bildningar, förorsakade 
af långvarig och stark retning. Men som de finnas stän¬ 
digt och cellerna i deras botten icke visa något anomalt, 
så anser förf. att man här har samma företeelser som hos 
• • 
Drosera. Afven här frambringar insekten en krökning och 
äfven här blir därvid den omedelbart retade sidan konkav. 
