136 
V. A. Poulsen. 
skruevindinger og da kun meget få; herved bliver den 
mere elastisk. 
Sammenligne vi nu Glaziouwia med Ampélopsis og 
Trichosanthes , se vi, at klatreorganerne trods deres mor- 
phologiske forskellighed dog ere analogt udviklede. Hos 
Trichos. dannedes de aldrig i spidsen af slyngtråden, hvil¬ 
ket derimod var tilfældet med Glaziouwia. Hos hin ud¬ 
strække følgerne af pirringen sig ikke til fibrovasalsyste- 
met, således som derimod tilfældet er her, og endelig er 
det hos Trichosanthes umuligt førend pirringen at angive 
noget bestemt dannelsested for hæfteapparatet, medens et 
sådant her allerede præformeres i det ganske unge blad. 
Hos Cucurbita Pepo , Bryonia o. m. a. udvikle slyng¬ 
trådene ikke det ringeste spor til hæftepuder. Hos Mo- 
mordica Char antias begynder denne evne ganske svagt at 
træde frem, og endskönt slyngtrådene hos Trichosanthes 
også uden de omtalte hjælpemidler vilde kunne holde sig 
særdeles godt fast, udvikles de dog med særdeles fuld¬ 
kommenhed. Her er arnestedet for deres dannelse imid¬ 
lertid dog ikke så indskrænket som hos Ampélopsis, hvor de 
også ere endnu fuldkomnere byggede, idet deres elemen¬ 
ter slutte tættere sammen; endelig forekommer det mig, 
at vi i den nys betragtede Glaziouwia have et eksempel 
på den mest fuldendte bygning af disse organer, idet en¬ 
dog stedet, hvor de skulle fremkomme, og uden for hvil¬ 
ket jeg aldrig har set dem dannede, længe i forvejen er 
antydet på en ganske særegen måde. 
Sammenligningen af de forskellige, nys betragtede 
liæfteskivedannelser viser os, at de, trods den morpholog- 
iske differens imellem de organer, som bære dem, og trods 
den store indbyrdes afstand i systematisk henseende imel¬ 
lem de familier, hvor vi se dem optræde, alle må betrag¬ 
tes som analoge, nemlig som metablastematiske organer; 
forholdet hos Trichosanthes bidrager især til at vise os 
dette med störste tydelighed ; intet steds finde vi de fast- 
