146 
Literatur-öfversigt. 
och sedan föreståndare för den botaniska trädgården i 
Florens, död 1737. Det är först i andra decenniet af in¬ 
nevarande århundrade som den af Micheli gjorda indel¬ 
ningen af lefvermossorna genom en annan utmärkt itali¬ 
enare, Raddi, kommit till heder, ända till dess gjorde 
författarne endast baksteg så väl i afseende på systemet 
som ock slägten och delvis äfven arfer. Af öfrige på Lin¬ 
nés tid uppträdande författare i detta ämne märkas John 
Clayton, läkare i Virginia, Albert Haller, Chr. Göttl. Lud¬ 
wig, prof. i Leipzig och John Hill, läkare i London. 
Sedan gifver förf. en kronologisk redogörelse för ar¬ 
terna och de vigtigare författarnes system, samt slutligen 
en sammanställning af alla lefvermossor (96 arter), upp¬ 
täckta under tiden till och med Linné. 
Beiträge zur Entwicklungsgeschichte der Flech¬ 
ten von E. Stahl. Heft. I. Ueber die geschlechtliche 
Fortpflanzung der Collemaceen. Leipzig 1877, 55 sid. 8:o 
och 4 tafl. 
Som utgångspunkt för förf:s undersökningar tjänade 
Collema microphyllum, emedan den för sin rikedom på 
frukter var synnerligen lämplig därtill. På ett tvärsnit 
af bålen hos denna art finner man alla öfvergångar från 
utvecklade apothecier till de unga anlagen. Dessa senare, 
som sitta i kanten af bålen, anträffades af förf. nästan 
endast under hösten och likna små nystan, hvars yttre 
utgöres af hopfiltade hyfer och det inre af ett antal större 
celler, som äro ordnade mer eller mindre i spiral. Dessa 
senare uppkomma på det sättet, att från en vanlig hyf 
utgår en jämntjock grof gren; dess nedre del rullar sig 
spiralformigt ihop, dess öfre del växer ut på längden och 
sträcker sig ända upp till bålens yta och ett litet stycke 
utom den. Hela apparaten kallas af förf. karpogon, dess 
nedre del askogon och dess öfre trikogyn. Antalet af vind¬ 
lingar på askogonen är tämligen konstant (2 1 / 2 —3), anta¬ 
let af celler i medeltal 12. Trikogyncellerna äro oftare 
smalare än askogoncellerna, af olika längd och växlande 
